Справа №442/7772/25 
Провадження №2-о/442/71/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: 
головуючого судді Крамара О.В., 
присяжних: Карпин О.Р., Бударової Т.О.. 
за участю секретаря судового засідання – Малик О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Меденицької селищної ради Львівської області, особа стосовно якої встановлюється опіка ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся в суд із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - недієздатним, встановивши над ним опіку та призначити його опікуном.
В заяві посилається на те, що він є сином ОСОБА_2 , який проживає з ним без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . 
Протягом багатьох років його батько страждав епілепсією з судомами та періодичною втратою свідомості, проте завдяки постійному прийому ліків та адаптацією способу життя, він вів досить активне повноцінне життя, працював у КП «Дрогобичводоканал» машиністом очисних споруд, займався домашнім господарством. Окрім епілепсії ОСОБА_2 протягом багатьох років, також страждав гіпертонією та серцевою недостатністю.
Близько півтора роки тому, ОСОБА_2 почав частіше ніж зазвичай скаржитися на втому, задишку, часті скачки артеріального тиску, сильні головні болі, болі в області серця, саме тому 31 липня 2024 року йому було проведено обстеження серця та консультацію кардіолога у відділенні функціональної та ультразвукової діагностики Львівської обласної клінічної лікарні, де ОСОБА_2 було встановлено діагноз гіпертончна хвороба ІІ ст. 3 ст. ризик 4, серцева недостатність II А ст. ІІ ФК NYHA тa призначено відповідне лікування.
На жаль, призначене лікування не давало бажаних результатів, оскільки стан здоров`я ОСОБА_2 зовсім не покращувався, а його самопочуття погіршувалось. Особливо насторожило загострення його епілепсії, оскільки напади стали більш інтенсивними і траплялися частіше, а також ОСОБА_2 став частіше скаржитися на головні болі.
24 вересня 2024 року ОСОБА_2 було проведено магнітно- резонансну томографію голови, де у нього було виявлено дрібні вогнища гіпозу в білій речовині півкуль головного мозку, імовірно як прояв церебральної мікроангіопатії.
02 жовтня 2024 року ОСОБА_2 проведено ультразвукове обстеження гілок дуги аорти за результатами якого у нього діагностовано девіації обох ВСА, атеросклеротичне ураження сонних артерій та оклюзію правої вертебральної артерії, а також відкориговано схему лікування та призначено нові медикаменти, що відображено у відповідному протоколі.
Надзвичайно різко стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився 10 листопада 2024 року, коли він переніс епілептичний напад і був госпіталізований до КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради. Із виписки з медичної карти №14191 вбачається, що ОСОБА_2 було госпіталізовано із діагнозом: ЦВХ, дисциркуляторна енцефалопатія (атеросклеротична, гіпертонічна) з ліквородинамічними розладами, судомними пароксизмами, стан після епінападу, атеросклероз судин шиї, оклюзія правої вертебральної артерії, ІХС, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба II, 2 ст., ризик високий, СН І ст.
Окрім постійної втоми та поганого самопочуття, частих головних болів та запаморочень, в ОСОБА_2 стало часто проявлятися серйозне погіршення пам`яті, він не лише забував, чи випив ліки, що їв на обід та ін., а й плутався у подіях навколишнього світу та минулого. Часто був дезорієнтований у просторі та часі, не міг згадати знайомих людей чи недавніх подій, багато часу став проводити сидячи в тиші, дивлячись в пустоту, не може контролювати свою поведінку, особливо після епінападів. Внаслідок описаного психічного стану ОСОБА_2 став безпорадним, не може самостійно обслуговувати себе на побутовому рівні та не може усвідомлювати своїх дій і керувати ними.
Оскільки, стан здоров`я ОСОБА_2 погіршувався, 16 серпня 2025 року йому було повторно проведено МРТ обстеження головного мозку, внаслідок чого було діагностовано церебральну мікроангіопатію (Fazekas І), атрофічні зміни кори головного мозку, кисту правої гайморої пазухи.
Після отримання результатів магнітно-резонансної томографії він звернувся на консультацію до лікаря-психіатра, яка встановила ОСОБА_2 діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку з частими тоніко-клонічними судомами, психоорганічним синдромом, вираженим когнітивним зниженням, соціально-побутовою дезадаптацією.
Внаслідок описаного вище стану здоров`я, спричиненого хворобами, когнітивними, психічними розладами ОСОБА_2 не взмозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Потребує постіного нагляду та турботи.
Оскільки ОСОБА_2 в силу свого стану здоров`я та психічного стану потребує постійного догляду, допомоги та контролю то з метою забезпечення його особистих немайнових та майнових прав та інтересів, він змушений звернутися до суду із заявою про призначення його опікуном.
Заявник, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та про підтримання заяви.
Представник особи стосовно якої встановлюється опіка ОСОБА_3 та представник Виконавчого комітету Меденицької селищної ради Львівської області, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення заяви. 
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що заява підставна та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Згідно з вимогами ч.3 ст.296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є сином ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Згідно висновку №205 судово-психіатричного експерта, виданого Львівською філією судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» від 13.02.2026, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). страждає тяжким психічним розладом у формі органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку змішаного генезу із вираженим психоорганічним синдромом, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Оскільки згідно вказаного вище висновку, ОСОБА_2 , не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому його слід визнати недієздатним.
Відповідно до вимог ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, а згідно ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до вимог ст.ст. 41, 60 ЦК України, над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку, і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.
Згідно з вимогами ч.4 ст.63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. 
Відповідно до подання опікунської ради при виконкомі Меденицької селищної ради від 22.04.2026 та рішення виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області від 22.04.2026 №62, опікунська рада, визнала доцільним призначення ОСОБА_1 , 1989 року народження, опікуном над своїм батьком – ОСОБА_2 , 1962р.н.
Стаття 62 ЦК України визначає, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатним та необхідність встановлення над ним опіки.
Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 10, 89, 293, 294, 296, 299, 300, 352, 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Заяву задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 – недієздатним.
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКРР НОМЕР_2 , опікуном - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відшкодування судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи та розгляду справи покласти на державу.
Строк дії рішення визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Роз`яснити учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя     О.В. Крамар

Присяжні:    О.Р. Карпин

Т.О. Бударова