Справа № 758/1847/26
3/758/1831/26
Категорія 146

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Ларіонова Н.М., при секретарі судового засідання Оболонській Ю.С., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 – адвоката Сербіної Л.В., представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Сінкевич А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм маршрутки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
20 січня 2026 року о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Богдан А-09202», д.н.з. НОМЕР_2 , по пр-ту Гонгадзе, 5, що у Подільському районі м. Києва, відчинивши двері не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Cupra», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . При даній дорожньо-транспортній пригоді вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
На підставі ч. 1 ст. 276 КУпАП справа розглянута за місцем вчинення правопорушення.
ОСОБА_1 в даній дорожньо-транспортній пригоді вини своєї не визнає, та пояснив, що працює водієм маршрутного автобуса, 20.01.2026 року під`їхав на кінцеву після висадки пасажирів за адресою: м. Київ, просп. Г. Гонгадзе, 5, для подальшого руху по маршруту подивився в дзеркало заднього виду чи немає руху, бо горів червоний сигнал світлофору, відчинивши двері, щоб вийти, в цей момент через 3-4 секунди автомобіль «Cupra», д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв на забороняючий сигнал світлофору, вдарив у водійські двері автобуса, проїхавши декілька метрів призупинився і далі з місця події поїхав. 
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Сербіна Л.В. просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вважає, що водій ОСОБА_2 мала об`єктивну змогу завчасно виявити відчинені двері автобуса та безпечно здійснити об`їзд такої перешкоди, з огляду на ширину ділянки проїжджої частини, де відбулося зіткнення, тобто будь-якої перешкоди для руху для неї створено не було.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що перебував біля зупинки громадського транспорту, почув удар, підійшов до марштного таксі, двері якого були погнуті з петлі та побачив автомобіль, який потім швидко поїхав, але коли були працівники поліції авто було на місці, яке поїхало. 
Захисник ОСОБА_2 – адвокат Сінкевич А.О. надав суду письмові заперечення на клопотання про закриття провадження, вказав, що сукупність доказів у справі є належні та допустимі докази, що підтверджують склад адміністративного правопорушення у діях водія ОСОБА_1 , підстав для закриття не існує, оскільки водій ОСОБА_2 . 
Незважаючи на невизнання особою, що притягається до адміністративної відповідальності, своєї вини, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами.
Так, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 571187 від 20.01.2026 р. вбачається, що 20.01.2026 р. о 16:50 год.  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Богдан А-09202», д.н.з. НОМЕР_2 , по пр-ту Гонгадзе, 5, що у Подільському районі м. Києва, відчинивши двері не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Cupra», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п. 15.13 ПДР України, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений. 
Відповідно до схеми ДТП, яка склалася 20.01.2026 р., зафіксовано дорожню обстановку, місце зіткнення, ширину дороги, відстань між об`єктами та відстань транспортних засобів учасників ДТП до сталих об`єктів, місце розташування автомобілів, отримані автомобілями-учасниками ДТП механічні пошкодження, інформацію про власників, і яка підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення ОСОБА_1 п. 15.13 ПДР України.
Отже, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана обома водіями, зокрема і ОСОБА_1 , без зауважень, розташування автомобілів після зіткнення, локалізація та характер механічних ушкоджень обох транспортних засобів, які узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , наданими останнім при оформленні матеріалів ДТП. 
Суд критично оцінює надані клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Сербіної В.О. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутність складу правопорушення, так як 
Інших належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не порушував ПДР, суду не надано.
Суддею також встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за наслідками ДТП не складався.
Факт наявності механічних ушкоджень на транспортних засобах, підтверджується як схемою пригоди, так і фотознімками місця ДТП, які надані ОСОБА_1 .
Згідно п. 15.13 ПДР України, згідно з яким, забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.
Пункт 15.13 ПДР України не містить вказівки на дозволеність на певну ширину, відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими на певну ширину і виходити з транспортного засобу, що спростовує посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на той, факт, що двері він відкрив для подальшого виходу з автобуса та без створення перешкоди для інших учасників дорожнього руху.
Пояснення, дані учасниками ДТП безпосередньо після ДТП, не спростовують наявність факту порушення п. 15.13 ПДР в діях ОСОБА_1 , а навпаки лише підтверджують його, оскільки підтверджують факт відкриття ОСОБА_1 дверей транспортного засобу під час зупинки та отримання транспортними засобами в результаті ДТП механічних пошкоджень.
Пунктом 1.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, тобто кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.
Тим самим, інкриміновані ОСОБА_1 порушення вимог ПДР знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Суддя не приймає до уваги твердження захисника Нікітовича В.О. про те, що в ДТП винен інший учасник ДТП, оскільки відповідно до принципу диспозитивності, суд позбавлений права надавати оцінку діям потерпілої ОСОБА_2 оскільки діє виключно в межах складеного протоколу стосовно ОСОБА_1 . При цьому, як вбачається з матеріалів справи, протокол не складався.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, з урахуванням обставин скоєння правопорушення, з урахуванням особи правопорушника, суд вважає необхідним застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд вважає, що саме таке обране йому стягнення, відповідно до ст. 23 КУпАП, буде мірою відповідальності та застосовано з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, та запобігати вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 665,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 124, 221, 283, 284, 285, 287-289, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Згідно з ст. 308 КУпАП  у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення. 

Суддя Н. М. Ларіонова