Справа №718/541/26
Провадження №1-кп/718/38/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2026 року м.Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області, у складі: 
головуючого судді     ОСОБА_1 
секретаря судового засідання   ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань, кримінальне провадження № 12025262110000213 від 14.09.2025 з обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Бурдей, Кіцманського район, Чернівецької області, українки за національністю, громадянки України, із середньою освітою, офіційно працевлаштованої перукарем в м.Чернівці, приватного підприємця, студентки 3-го курсу ЧНУ ім. Федьковича, факультету географії, денної форми навчання, одруженої, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, 
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представник потерпілого ОСОБА_8 ,-

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
14.09.2025, приблизно о 11 год. 20 хв., водійка ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1 , рухалася автодорогою Т-26-01 сполученням «Чернівці - Вашківці - Путила - контрольно-пропускний пункт Руська» за межами населеного пункту зі сторони с. Коростувата в напрямку с. Глиниця Чернівецького району Чернівецької області.
Доїжджаючи до електроопори №06-ПЛ по вище вказаній автодорозі, водійка ОСОБА_3 не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, не переконалась що це буде безпечно та не створить небезпеки (перешкоди) іншим учасникам дорожнього руху, допустила зіткнення із мотоциклом марки «Mustang MT200-9», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався у зустрічному напрямку та не мав технічної можливості уникнути зіткнення.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому основи та склепіння черепа, забою головного мозку легкого ступеня, закритого скалкового перелому дистального метаепіфізу правої променевої кістки зі зміщенням відламків (перелом Сміта), закритого перелому човникоподібної кістки зі зміщенням відламків, чисельних саден м`яких тканин правої гомілки.
Відповідно до висновку експерта ЧОБ СМЕ №147-Мд від 21.10.2025, садна відносяться до легких тілесних ушкоджень; закритий перелом дистального метаепіфізу правої променевої кістки зі зміщенням, закритий перелом човникоподібної кістки зі зміщенням відламків – до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я; заритий перелом склепіння та основи черепу з забоєм речовини головного мозку – до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водійка ОСОБА_3 вчинила в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, встановлених «Правилами дорожнього руху», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та введені в дію з 01.01.2002, при чому порушення п.п. 10.1 Правил безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, зокрема:
- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Таким чином,  ОСОБА_3 , вчинила кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушила правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження.
Позиція учасників провадження.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , після роз`яснення їй суті обвинувачення від 14.09.2025, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, визнала повністю, адже всі обставини, викладені у пред`явленому їй обвинуваченні відповідають дійсності. Показала, що того дня керувала власним транспортним засобом «Volkswagen Caddy» в с.Коростувата, на дорозі виявила яму, яку хотіла об`їхати, а тому виїхала на смугу зустрічного руху для того щоб об`їхати яму. Інших учасників дорожнього руху не помітила. Потерпілий на мотоциклі раптово виїхав їй на зустріч із-за повороту. Їй не вдалось уникнути зіткнення. Потерпілий лежав на дорозі, з голови текла кров, він був при свідомості. Потерпілий керував мотоциклом без шолому. Вона зупинилась , одразу викликала швидку та поліцію. Поки чекали, вона надала потерпілому першу медичну допомогу, посадила його в свій автомобіль. Швидка допомога приїхала першою та одразу забрали потерпілого до лікарні. В подальшому вже коли потерпілого виписали з лікарні, вона відшкодувала йому всі спричинені витрати в тому обсязі, в якому пред`явив потерпілий ОСОБА_7 . 
Стаж керування авто в неї з 2018 року, раніше до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувалась. Відшкодувала збитки повністю. Шкодує про вчинене, просить її суворо не карати, не позбавляти права керування транспортними засобами, так як працює та навчається, являється приватним підприємцем, має на утриманні малолітнього сина, 2024 р.н. 
Захисник обвинуваченої – адвокат ОСОБА_6 , не заперечуючи вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, просив суд призначити обвинуваченій мінімальне покарання, що передбачено санкцією статті, застосовуючи ст.75 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому обставинами, які слід врахувати при призначенні покарання захисник зазначив щире каяття, визнання вини, повне сприяння розкриттю злочину із самого початку, надання медичної допомоги потерпілому одразу на місці вчинення, думку потерпілого щодо несуворого покарання ОСОБА_3 , позитивні характеристики за місцем проживання, міцні соціальні зв`язки, відсутність судимостей, правопорушення вчинене з необережності та шкода відшкодована. Крім того, ОСОБА_3 офіційно працевлаштована, являється приватним підприємцем, навчається в ЧНУ ім.Федьковича на факультеті географії на денній формі навчання, 3 курс, є одруженою та на її утриманні є малолітня дитина, а посвідчення водія є джерелом її доходу. 
Потерпілий ОСОБА_7 ,  показав, що того дня іхав в магазин із другом по грунтовій дорозі в с.Коростувата, заїжджаючи в поворот помітив машину, яка рухалася по його стороні і на нього, уникнути зіткнення не вдалося, адже дистанція булла короткою. Жодного алкоголю не вживав. Під час падіння з мотоцикла втратив свідомість та прийшов до тями вже в лікарні. По дорозі в лікарню у кареті швидкої допомоги йому кололи медичні препарати, які ймовірно спричинили у нього показник як під час алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 просила вибачення, які він приймає. Претензій до неї не має ніяких, шкода йому відшкодована. Вірить в щирість її каяття, вважає, що можливо призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі, без позбавлення права керування транспортними засобами. В майбутньому має намір пред`явити претензію матеріального характеру до страхової компанії ТАС, в якій застрахований автомобіль обвинуваченої ОСОБА_3 .
Крім того показав, що 14.09.2025 керував власним мотоциклом, не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а також без шолому. Відносно нього було складено адмінінстративний протокол за ч.1ст.130 КУпАП та винесено постанову за ст. 126 КУпАП.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 , не оспорює обставин скоєного ДТП, посилається на незадовільний стан здоров`я у потерпілого ОСОБА_7 при якому йому категорично заборонено вживати алкогольні напої, а тому ОСОБА_7 не міг керувати в стані сп`яніння, так як не вживає. Обвинувачена ОСОБА_3 відшкодувала завдану шкоду потерпілому в повному обсязі. Просить ОСОБА_3 суворо не карати, призначити покарання із іспитовим терміном, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засідання, вважаючи доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України просив призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення в межах санкції статті , застосовуючи ст..ст. 75, 76 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами. Просив вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні та судових витрат, накладений арешт на транспортні засоби - скасувати.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Об`єктивно винуватість обвинуваченої ОСОБА_3   у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та процесуальними документами, а саме:
- Висновком експерта №1744 від 29.10.2025, за підсумками якого при судово-токсологічній експертизі крові ОСОБА_7 , 2007 р.н. виявлений етиловий спирт в кількості 0,96%. Забір крові у ОСОБА_7 здійснено 14.09.2025 о 14:49 лікарем ОСОБА_9 (м.к.п.98)
- Протоколом слідчого експерименту від 10.11.2025 року разом із фотоілюстраціями, за участю ОСОБА_3 , яка показала та розповіла про місце та обставини зіткнення із мотоциклом під керування ОСОБА_7 на смузі зустрічного руху (м.к.п.106-110)
- Протоколом слідчого експерименту від 10.11.2025 року, з фотоілюстраціями, за участю потерпілого ОСОБА_7 , з якого вбачається обставини лобового зіткнення обох транспортних засобів на смузі руху потерпілого. (м.к.п.111-115)
- Висновком інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/126-25/15604-ІТ від 26.12.2025, за підсумками якого, що в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водійки автомобіля «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачається невідповідність пункту 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.(м.к.п.155-159)
Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження в тій частині, яка оспорювалась учасниками кримінального провадження, заслухавши показання обвинуваченого та потерпілого, думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доведена повністю.
Кваліфікація дій обвинуваченої судом
З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта від 14.09.2025, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки остання порушила правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження. 
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.
Позиція потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 щодо керування потерпілим мотоциклом марки «Mustang MT200-9», номерний знак НОМЕР_2 , в момент ДТП в тверезому стані, не знайшло свого підтвердження в ході перевірки доказів у справі. 
Так, згідно постанови Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.02.2025 року у справі 718/105/26, яка є в загальному доступі в ЄДРСР, ОСОБА_7 визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 130 КУпАП, тобто за керування мотоциклом МТ200-9, номерний знак НОМЕР_2 14.09.2025 об 11:24 в с.Коростувата в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння підтверджувався висновком токсикологічної експертизи №1744 від 29.10.2025 про виявлення етилового спирту в крові ОСОБА_7 0,96 %. Дана постанова оскаржувалась до Чернівецького апеляційного суду, залишена без змін і набрала законної сили 16.03.2026. 
Мотиви призначення покарання
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.
Так, відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Так, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, який є тяжким злочином (ст.12 КК України), вчиненим з необережності, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, її сімейний стан, має на утриманні малолітню дитину 2024 року народження, працює, являється приватним підприємцем, начаєтся на денній формі навчання в ЧНУ ім.Федьковича, 3 курс географічного факультету.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відносить - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.
Обставин, згідно ст.67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , прокурором не заявлено та судом не встановлено.
Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Отже, призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, що спричинили потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому склепіння та основи черепа з забоєм речовини головного мозку, суспільну небезпеку скоєного, правову позицію прокурора та захисту, думку потерпілого, який при призначенні покарання просить суд не позбавляти волі та не позбавляти права керування транспортними засобами ОСОБА_3 , претензій до обвинуваченої не заявляє, вірить в її каяття, дані про особу винної, поведінку після вчинення злочину, відсутність обтяжуючих та наявність декілька пом`якшуючих обставин, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого.
З огляду на всі обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченій належить призначити покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, оскільки саме дії обвинуваченої перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Разом з тим, суд враховує, що обвинувачена раніше не притягалася до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, вперше вчинила неумисний злочин, повністю визнала свою винуватість, зважаючи на поведінку самого потерпілого під час скоєння ДТП, зокрема факт керування потерпілим мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння - 0,97%, без шолому для захисту голови мотоцикліста та без отриманого посвідчення водія, а тому приходить до висновку про можливість призначення покарання ОСОБА_3 без відбування реального покарання, а тому знаходить підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, тобто застосування щодо неї вимог ст.ст. 75, 76 КК України, без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому, застосування мінімального покарання у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченої від його відбування із покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, тобто без ізоляції від суспільства, без позбавлення права керування транспортними засобами - буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченої, а також для запобігання вчинення нових злочинів як нею, так і іншими особами та сприятиме загальній меті та цілям покарання.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
При цьому суд враховує положення ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. 
Мотиви інших рішень 
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався. 
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.
Щодо розподілу процесуальних витрат (заявлених витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні), суд керується положеннями ст.124 КПК України. У зв`язку із ухваленням обвинувального вироку у справі, витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, а саме на проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-25/12197-ІТ в сумі 2674 гривень 20 копійок; судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-25/12194-ІТ в сумі 2674 гривень 20 копійок; судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-25/12200-ІТ в сумі 2228 гривень 50 копійок, судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/126-25/12201-ІТ в сумі 3565 гривень 60 копійок; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/126-25/14387-ІТ в сумі 3119 гривень 90 копійок; судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-25/15604-ІТ в сумі 3565 гривень 60 копійок, всього на загальну суму 17 828 гривень 00 копійок, слід компенсувати державі за рахунок обвинуваченої.(м.к.п.49,60, 71,85,140,154)
Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.09.2025 року відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.
Питання стосовно речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3 , від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку – 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. 
На підставі п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на  ОСОБА_3 , наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Судові витрати на залучення експертів в загальній сумі 17 828 (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень 00 копійок стягнути з ОСОБА_3  на користь держави. 
Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.09.2025 року, якою накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1 та на мотоцикл марки «Mustang MT200-9», номерний знак НОМЕР_2 , - скасувати. (м.к.п.39-41)
Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:
-Транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , який знаходиться на зберіганні на території ТОВ «Чернівецького гравійно-піщано кар`єру», за адресою смт.Неполоківці, вул.Припрутська,42, - повернути користувачу ОСОБА_3 . (м.к.п. 39-41)
- Мотоцикл марки «Mustang MT200-9», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_11 , жителька АДРЕСА_2 , та перебуває у користуванні ОСОБА_7 , який знаходиться на зберіганні на території ТОВ «Чернівецького гравійно-піщано кар`єру», за адресою смт.Неполоківці, вул.Припрутська,42 – повернути користувачу ОСОБА_7 .(м.к.п.39-41)
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.
Суддя:         ОСОБА_1