ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/479/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Кочуровської К.О., розглянувши у відкритому засіданні справу
за позовом керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі 
позивача-1 - Південного офісу Держаудитслужби 
позивача-2 – Кілійської міської ради 
позивача-3 – Виконавчого комітету Кілійської міської ради 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ” 
про визнання додаткових угод недійсними, стягнення 201591,39грн

за участю представника прокуратури - Бойчук М.М.

Керівник Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі позивача-1 - Південного офісу Держаудитслужби, позивача-2 – Кілійської міської ради, позивача-3 – Виконавчого комітету Кілійської міської ради звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ”, яким просить суд:
- Визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 04.08.2023 до Договору № 1901/32 від 25.01.2023 про постачання електричної енергії споживачу укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю “Український струм” (код ЄДРПОУ 44378553) та виконавчим комітетом Кілійської міської ради (код ЄДРПОУ 04057020). 
- Визнати недійсною додаткову угоду № 14 від 14.02.2024 до Договору № 1901/32 від 25.01.2023 про постачання електричної енергії споживачу укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю “Український струм” (код ЄДРПОУ 44378553) та виконавчим комітетом Кілійської міської ради (код ЄДРПОУ 04057020). 
- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Український струм” (Код ЄДРПОУ 44378553, вул. Генерала Алмазова, 18/7, м. Київ, 01133) на користь Кілійської міської ради (код ЄДРПОУ 25426148, вул. Миру, 57, м. Кілія, Ізмаїльський район, Одеська область, 68300) безпідставно сплачені бюджетні кошти в сумі 201 591,39 грн.
Ухвалою від 24.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 25.03.2026.
Відповідач отримав ухвалу 24.02.2026 в електронному кабінеті.
Відповідач в засідання не прибув, відзиву не надав, тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.
Позивач-1 подав 12.03.2026 пояснення щодо позову і просить розглянути справу без його участі.
Позивачі-2 та -3 отримали ухвалу в електронних кабінетах 24.02.2026, пояснень щодо позову не подали.
Ухвалою від 25.03.2026 розгляд справи відкладено.
Ухвалою від 15.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 27.05.2026.
Засідання не відбулось через оголошення повітряної тривоги в м. Одесі в цей час, тому суд ухвалою від 27.05.2026 призначив засідання на 17.06.2026.
Розглянувши матеріали справи, суд 
встановив:

На веб-порталі електронної системи публічних закупівель «Prozorro» (за посиланням https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2022-12-27-001730-a) виконавчим комітетом Кілійської міської ради проведено відкриті торги з особливостями UA-2022-12-27-001730-a щодо закупівлі «Електрична енергія (ДК 021:2015:09310000-5 – Електрична енергія)» в обсязі 897 450 кВт*год з очікуваною вартістю 5 384 700,00 гривень. 
Учасниками вказаної процедури зареєструвалися: 
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Український струм» з остаточною ціновою пропозицією 4 476 979,59 грн з ПДВ; 
2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» з остаточною ціновою пропозицією 4 476 979,59 грн з ПДВ; 
3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергум» з остаточною ціновою пропозицією 4 476 979,59 грн з ПДВ; 
4. Товариство з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» з остаточною ціновою пропозицією 4 550 071,50 грн з ПДВ; 
5. Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» з остаточною ціновою пропозицією 5 052 643,50 грн з ПДВ. 
За результатом розгляду тендерних пропозицій, згідно з протоколом розкриття тендерних пропозицій/пропозицій UA-2022-12-27-001730-a переможцем визначено ТОВ «Український струм» (далі – Відповідач, Постачальник) з остаточною ціновою пропозицією 4 476 979,59 грн з ПДВ. В подальшому Виконавчий комітет із ТОВ «Український струм» уклали Договір № 1901/32 від 25.01.2023 про постачання електричної енергії споживачу на суму 4 476 979,59 грн. 
Предметом вказаного договору є: електрична енергія, ДК 021:2015 під кодом: 09310000-5 «електрична енергія», за ціною 4,98855600869129 грн. 1 кВт*год з ПДВ, за обсяг електричної енергії: 897 450 кВт*год, загальною вартістю 4 476 979,59 грн. 
Відповідно до п. 13.1. розділу 14 «Строк дії Договору та інші умови» Договору Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31 грудня 2023 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. 
У подальшому, до вказаного договору укладено ряд додаткових угод, а саме: 
№ 1 від 26.01.2023, на підставі якої зменшено кількість товару до 782 679 кВт/ год. та загальну вартість Договору до 3 904 438,03 грн. Додаткова угода набирає чинності з дня її підписання. 
№ 2 від 30.01.2023, на підставі якої внесено зміни до п. 3.1. Договору та до Додатку № 1. Додаткова угода набирає чинності з дня її підписання. 
№ 3 від 07.02.2023, якою зменшено ціну за одиницю товару до 4,98 грн. 1 кВт*год з ПДВ та зменшено суму Договору до 3 897 741,42 грн. Додаткова угода набирає чинності з дня її підписання. 
№ 4 від 21.03.2023, на підставі якої внесено зміни до Додатку № 1. Додаткова угода набирає чинності з дня її підписання. 
№ 5 від 10.04.2023, на підставі якої ціну за 1 кВт-год електричної енергії з 01.04.2023 збільшено до 5,03 грн з ПДВ. Кількість електричної енергії зменшено до 775 599,487078 кВт-год. Підставою для внесення змін до договору шляхом укладення цієї додаткової угоди стало збільшення з 01.04.2023 регульованого тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго» (відповідно до Постанови НКРЕП від 21.12.2022 № 1788). Додаткова угода набирає чинності з 01.04.2023. 
№ 6 від 14.07.2023, на підставі якої внесено зміни до Додатку № 1. Додаткова угода набирає чинності з 01.07.2023. 
№ 7 від 17.07.2023, на підставі якої ціну за 1 кВт-год електричної енергії з 01.07.2023 збільшено до 5,09 грн з ПДВ. Кількість електричної енергії зменшено до 769 073,473477 кВт-год. Підставою для внесення змін до договору шляхом укладення цієї додаткової угоди стало збільшення з 01.07.2023 регульованого тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго» (відповідно до Постанови НКРЕП від 21.12.2022 № 1788). Додаткова угода набирає чинності з 01.07.2023. 
№ 8 від 04.08.2023, на підставі якої ціну за 1 кВт-год електричної енергії з 01.07.2023 збільшено до 5,64 грн з ПДВ. Кількість електричної енергії зменшено до 715 721,7695 кВт-год. Відповідно до пп. 2 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою КМУ від 12.10.2022 № 1178, (далі – Особливості) підставою для внесення змін до договору шляхом укладення цієї додаткової угоди стало збільшення закупівельної вартості електричної енергії на ринку «на добу наперед (РДН)», що підтверджується Довідкою ТПП України № 2237/08.0-7.3 від 01.08.2023. Додаткова угода набирає чинності з 01.07.2023. 
№ 9 від 27.10.2023, на підставі якої внесено зміни до Додатку № 1. Додаткова угода набирає чинності з 17.10.2023. 
№ 10 від 22.12.2023, на підставі якої зменшено кількість товару до 552 398 кВт-год. та зменшено суму Договору до 2 976 595,36 грн. Додаткова угода набирає чинності з дня її підписання. 
№ 11 від 25.12.2023, на підставі якої продовжено строк дії Договору до 31.03.2024. Також, додатковою угодою передбачено, що загальна вартість Договору за період з 01.01.2024 до 31.03.2024 визначається окремою додатковою угодою та не може перевищувати 20% від суми Договору, а також кількість товару, що буде закуплений за період з 01.01.2024 по 31.03.2024 визначається окремою додатковою угодою після затвердження кошторису. Додаткова угода набирає чинності з дня її підписання. 
№ 12 від 29.01.2024, на підставі якої внесено зміни до Додатку № 1. Додаткова угода набирає чинності з 01.01.2024. 
№ 13 від 05.02.2024, на підставі якої збільшено суму Договору до 3 571 615,36 грн та кількість товару до 657 898 кВт*год. Додаткова угода набирає чинності з дня її підписання. 
№ 14 від 14.02.2024, на підставі якої ціну за 1 кВт-год електричної енергії з 01.01.2024 зменшено до 5,30 грн з ПДВ. Суму Договору зменшено до 3 535 745,36 грн. Відповідно до пп. 5 п. 19 Особливостей підставою для внесення змін до договору шляхом укладення цієї додаткової угоди стало зменшення закупівельної вартості електричної енергії на ринку «на добу наперед (РДН)», що підтверджується інформацією з сайту ДП «Оператор ринку». Додаткова угода набирає чинності з 01.01.2024. 
№ 14/1 від 23.02.2024, на підставі якої зменшено кількість товару до 646 966 кВт*год. та суму Договору до 3 477 805,76 грн. Додаткова угода набирає чинності з дня її підписання. 
Прокурор зазначає, що ним установлено, що Додаткові угоди №№ 8, 14 укладено з порушенням вимог пп. 2 п. 19 Особливостей, ст. 5, ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а відповідно мають бути визнані недійсними, у зв`язку з чим безпідставно сплачені кошти підлягають поверненню. 
Так, сторони уклали Договір за результатами процедури відкритих торгів з особливостями на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та Особливостей, які установлюють правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. 
Положеннями статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням. 
Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. 
У відповідності до ст. 180 Господарського кодексу України (який був чинний станом на час укладення договору та додаткових угод) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. 
Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Статтею 632 Цивільного кодексу України встановлюється за домовленістю сторін. передбачено, що ціна в договорі Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. 
На час підписання основного договору № 1901/32 від 25.01.2023 ТОВ «Український Струм» підписало вищевказаний Договір, чим засвідчило, що має можливість та погоджується виконати домовленість, вказану у Договорі та додатках до нього, тобто добровільно взяло на себе зобов`язання поставити Споживачу електричну енергію обсягом 897 450 кВт*год, загальною вартістю 4 476 979,59 грн. 
Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. 
Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору. 
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/ пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі. 
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. 
Згідно з п. 1 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постанови КМУ від 12.10.2022 № 1178 (далі – Особливості), (дата набрання чинності – 19.10.2022) , ці особливості встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування. 
Пунктом 18 вказаних Особливостей (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі, у тому числі за результатами електронного аукціону, крім випадків: 
- визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті; 
- перерахунку ціни в бік зменшення ціни тендерної пропозиції переможця без зменшення обсягів закупівлі; 
- перерахунку ціни та обсягів товарів в бік зменшення за умови необхідності приведення обсягів товарів до кратності упаковки.
При цьому, згідно з пп. 2 п. 19 вказаних Особливостей (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення. 
З вищезазначеного вбачається, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною лише за таких умов:
- відбувається за згодою сторін;
- порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); 
- підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником);
- загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися. 
З аналізу положень Закону України «Про публічні закупівлі» та Особливостей вбачається, що вони є спеціальними нормами, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, та повинні застосовуватися переважно щодо норм Цивільного кодексу України (ст. 651) та Господарського кодексу України (ст. 188), які визначають загальну процедуру внесення змін до договору. 
Якщо спеціальною нормою права (ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі») заборонено укладення умов договору про публічні закупівлі, які відрізняються від умов тендерної пропозиції, та заборонено вносити зміни до договору, окрім певного законодавчо визначеного переліку випадків, то внесення змін до такого договору поза межами переліку, передбаченого зазначеним приписом закону, означатиме незаконність внесення цих змін. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 
Так, ст. 652 ЦК передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. 
Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Відповідно до ст. 5 Закону «Про публічні закупівлі», закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. 
В свою, чергу Верховний суд у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямими порушенням принципів процедури закупівлі. 
Крім того, під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18 зазначено, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення та і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання ціни, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. 
До того ж, у своїй постанові від 18.06.2021 (справа № 927/491/19) Верховний Суд зробив висновок про те, що Постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). 
Таким чином, якщо постачальник документально підтвердить замовнику, що ціна на товар проколивалася на ринку такого товару від ціни в договорі і до ціни на момент підписання додаткової угоди, обґрунтує для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі, наведе причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним, і доведе, що підвищення ціни є непрогнозованим, то можна говорити про наявність підстав для внесення змін до договору. 
Враховуючи ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, то вищевказані висновки Верховного суду мають бути враховані під час вирішення даної справи. 
Згідно з п. 5.1. розділу 5 Договору ціна за 1 кВт/год. електричної енергії за цим договором складена з урахуванням вартості послуги з передачі електричної енергії і становить 4,15713000724274 грн. без ПДВ, ПДВ 0,831426001448549 грн., разом з ПДВ 4,98855600869129 грн. 
Відповідно до п. 13.2. розділу 14 «Строк дії Договору та інші умови» зміни до договору про закупівлю можуть вноситись у випадках, зазначених у цьому Договорі та оформляються у письмовій формі шляхом укладення додаткової угоди. 
Пропозиція щодо внесення змін до договору має містити обґрунтування необхідності внесення таких змін до договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Обмін інформацією щодо внесення змін до договору здійснюється у письмовій формі шляхом взаємного листування (п. 13.4 розділу 14 Договору). 
Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов Договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови (п. 13.8 розділу 14 Договору). 
Договір укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням Закону України «Про публічні закупівлі» (зі змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України «Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (п. 13.14. розділу 14 Договору). 
Істотними умовами цього договору є якість), ціна предмет (найменування, кількість, та строк дії договору. Інші умови договору про закупівлю істотними не є та можуть змінюватися відповідно до норм Господарського та Цивільного кодексів (п. 13.15 розділу 14 Договору). 
Згідно з п. 13.16 розділу 14 Договору Договір укладається з урахуванням положень статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», крім частин третьої п`ятої, сьомої та восьмої статті 41 Закону, та Постанови Кабінету Міністрів України «Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування».
Відповідно до п. 13.19 розділу 14 Договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених п. 19 Особливостей, а саме: 
- зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 
- погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення; 
- покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 
- продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 
- погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 
- зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку з зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку з зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування; 
- зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 
- зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону. 
Згідно з п. 5.3. розділу 5 Договору інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування. 
Відповідно до п. 5.4. розділу 5 Договору ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у актах наданих послуг та у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. Рахунок на оплату виставляється Постачальником протягом 2 робочих днів після отримання Постачальником інформації від адміністратора комерційного обліку про обсяги поставленої електричної енергії об`єктам Споживача, але не пізніше 17-го числа місяця наступного за місяцем поставки електричної енергії. 
Згідно з п. 5.5. розділу 5 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. 
Відповідно до п. 5.6. розділу 5 Договору розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 робочих днів від дати отримання Споживачем рахунку на оплату, але не пізніше 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місяця). Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок Постачальника надійшла вся, сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни. 
Станом на момент підписання Договору № 1901/32 від 25.01.2023 сторонами було погоджено всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором відповідно до вимог ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України, Закону України «Про публічні закупівлі» та Особливостей. 
Водночас, згідно з додатковими угодами №№ 8, 14 змінено істотні умови Договору, а саме, збільшено ціну за одиницю товару з 5,09 грн 1 кВт*год до 5,64 грн 1 кВт*год., а потім до 5,3 грн 1 кВт*год. та зменшено кількість споживання електричної енергії. Фактично ціна збільшилася більше ніж на 10 % порівняно з погодженою ціною під час закупівлі та не відповідає відсотку коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку з моменту укладення Договору. 
Так, при укладанні Договору № 1901/32 від 25.01.2023 Сторонами узгоджено порядок розрахунку ціни за одиницю товару (передбачено Додатком № 2 до Договору та Додатком № 4 до Договору). 
Так, ціна (тариф) електричної енергії розраховується за наступною формулою: Ц(ЕЕ)=Ц1+Ц2+Ц3, де: Ц (ЕЕ) = 4,98855600869129 грн з ПДВ за к Вт*год.; Ц1 = Середньозакупівельна ціна EE/собівартість купленої електричної енергії на ринках ЕЕ (4,1202 грн з ПДВ за кВт*год.) у т.ч. ПДВ 0,6867 грн за кВт*год.; Ц2 = Тариф (передачі)) + ПДВ (грн/кВт*год.), (Т (передачі) - ціна (тариф) послуг оператора системи передачі (ціна регульованих послуг, які визначаються постановами НКРЕКП) (грн/кВт*год) без ПДВ. Тариф (передачі) станом на дату укладення цього Договору, відповідно до Постанови НКРЕКП № 1788 від 21.12.2022 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «УКРЕНЕРГО» становить 0,456336 грн з ПДВ за кВт*год. (без ПДВ – 0,38028 грн за кВт*год.), та змінюється згідно з постановами НКРЕКП).; Ц3 - Ціна постачальника /маржа/ заробіток постачальника (може бути твердою, а може бути у відсотковому значенні) 0,412020008691293 грн з ПДВ за кВт*год у т.ч. ПДВ 0,068670001 грн за кВт*год. 
Розрахунок ціни за одиницю товару відповідно до Договору виглядає наступним чином: 4,98855600869129 грн з ПДВ за к Вт*год = 4,1202 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,456336 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,412020008691293 грн з ПДВ за кВт*год 
Додатковою угодою № 3 зменшено ціну за одиницю товару та визначено наступним чином: 
4,98 грн з ПДВ за кВт*год. = 4,11164398917053 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,456336 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,412020008691293 грн з ПДВ за кВт*год. Тобто ДУ № 3 зменшено Ц1 – закупівельну ціну. 
Додатковою угодою № 5 наступним чином: збільшено ціну за одиницю товару та визначено 5,03 грн з ПДВ за кВт*год. = 4,11164398917053 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,5163 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,412020008691293 грн з ПДВ за кВт*год. Тобто ДУ № 5 збільшено Ц2 – ціну послуг оператора системи передачі на підставі Постанови НКРЕКП № 1788 від 21.12.2022, якою встановлено тариф на період з 01 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року (включно) – 0,43025 грн/кВт*год (без урахування податку на додану вартість).
Додатковою угодою № 7 наступним чином: збільшено ціну за одиницю товару та визначено 5,09 грн з ПДВ за кВт*год. = 4,11164398917053 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,58212 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,412020008691293 грн з ПДВ за кВт*год. Тобто ДУ № 7 збільшено Ц2 – ціну послуг оператора системи передачі на підставі Постанови НКРЕКП № 1788 від 21.12.2022, якою встановлено тариф на період з 01 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року (включно) – 0,48510 грн/кВт*год (без урахування податку на додану вартість). 
Додатковою угодою № 8 наступним чином: збільшено ціну за одиницю товару та визначено 5,64 грн з ПДВ за кВт*год. = 4,645859991 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,58212 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,412020008691293 грн з ПДВ за кВт*год. Тобто саме ДУ № 8 вперше збільшено ціну за одиницю товару через збільшення середньозакупівельної ціни. 
Так, з метою укладання додаткової угоди № 8 від 04.08.2023 Постачальником надано Споживачу лист № 2282 від 04.08.2023, у якому повідомлено про необхідність укладення додаткової угоди № 8 у зв`язку з тим, що виросла закупівельна ціна на ринку «на добу наперед», враховуючи коливання червня 2023 року – липня 2023 року. Разом з вказаним листом надано Консультаційно-аналітичну довідку Торгово-промислової палати України № 2237/08.0-7.3 від 01.08.2023, надану за запитом ТОВ «Український Струм» № 2248 від 25.07.2023. 
У вказаній довідці відображено зміну середньозваженої ціни електричної енергії в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу наперед» (РДН) за липень 2023 року (3 669,87 грн./МВт*год.) у порівнянні з червнем 2023 року (2 917,47 грн./ МВт*год.), що становить +23,5%. Джерелом інформації визначено аналітику офіційного сайту АТ «ОПЕРАТОР РИНКУ». 
Одночасно, у довідці зазначено, що інформація, отримана з інших джерел, вважається досить вірогідною, але ТПП України не може гарантувати факт її достовірності. 
Однак, вказана довідка не підтверджує коливання ціни оскільки неможливо порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни в період з дати укладення Додаткової угоди № 3 (в частині середньозакупівельної ціни) і до внесення змін до Договору даною додатковою угодою. 
Хоча попередньою додатковою угодою є угода № 7, однак вказаною угодою збільшено лише ціну послуг оператора системи передачі на підставі Постанови НКРЕКП № 1788 від 21.12.2022. При цьому, середньозакупівельна ціна на електричну енергію залишилась на рівні 4,11164398917053 грн з ПДВ за кВт*год., як передбачено додатковою угодою № 3 від 07.02.2023. 
Так, оскільки Додаткову угоду № 3 укладено 07.02.2023, а додаткова угода № 8 від 04.08.2023 почала діяти 01.07.2023, то підтверджене Постачальником коливання за період з червня по липень 2023 року не відображає коливання з моменту укладення Додаткової угоди № 3 до моменту застосування нової ціни 01.07.2023. У даному випадку, враховуючи, що ДУ № 8 вперше збільшено ціну за одиницю товару саме в частині закупівельної ціни, то належним підтвердженням коливання ціни стало б порівняння середньозакупівельної ціни від моменту укладення Додаткової угоди № 3 від 07.02.2023 і до моменту укладення ДУ № 8 (початку дії ДУ).
Також, у самій угоді не зазначено підстави встановлення ціни у розмірі 5,64 грн 1 кВт/год. та який саме відсоток коливання ціни враховано при її встановленні, що виключає можливість надання оцінки законності і обґрунтованості розрахунку та відповідно застосованої збільшеної ціни. 
Крім того, жодними документами Постачальника не обґрунтовано для замовника пропозицію про підвищення ціни (в частині середньозакупівельної ціни), визначеної у Додатковій угоді № 3, тобто чому таке підвищення цін на ринку зумовило неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, не наведено будь-яких причин, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним, а також Постачальником не доведено, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). 
Отже, Додаткова угода № 8 від 04.08.2023 до Договору № 1901/32 від 04.08.2023 з вказаних вище підстав підлягає визнанню недійсною. 
Надалі Сторонами укладено додаткову угоду № 14 від 14.02.2024, якою зменшено ціну за одиницю товару до 5,30 грн з ПДВ за кВт*год. на підставі пп. 5 п. 19 Особливостей у зв`язку зі зменшенням закупівельної вартості електричної енергії на ринку «на добу наперед» (РДН). 
Так, ціну у ДУ № 14 визначено наступним чином: 5,30 грн з ПДВ за кВт*год. = 4,63 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,58212 грн з ПДВ за кВт*год. + 0,08788 грн з ПДВ за кВт*год. Тобто ДУ № 14 зменшено ціну в частині середньозакупівельної ціни (Ц1), а також в частині ціни постачальника (Ц3). Однак, хоча фактично ціну за одиницю товару зменшено, при цьому вона ґрунтується на ціні, що передбачена ДУ № 8, а також є більшою від ціни, зазначеної у Додатковій угоді № 3, без належного підтвердження коливання ціни. 
Враховуючи викладене, Додаткова угода № 14 від 14.02.2024 до Договору № 1901/32 від 04.08.2023 з вказаних вище підстав також підлягає визнанню недійсною. 
Таким чином, оскільки правові підстави для зміни ціни одиниці товару у відповідності до укладених додаткових угод №№ 8, 14 відсутні, вони є такими, що суперечать наведеним вище приписам законодавства, отже мають бути визнані недійсними, а безпідставно сплачені кошти підлягають поверненню. 
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.08.2024 у справі № 910/401/23 виснувано позицію щодо довідок Торгово-промислової палати України, які використовувалися для укладення додаткових угод до Договору про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Війтовецькою селищною радою Хмельницького району Хмельницької області та ТОВ «Вольт Постач». 
Так, установлено, що необхідність укладення оспорюваних Додаткових угод № 2-4 до Договору про постачання електричної енергії споживачу у справі № 910/401/23 обґрунтовано відповідачем коливанням ціни товару на ринку, на підтвердження чого ТОВ «Вольт Постач» надано довідки Торгово-промислової палати України № 369/08.0 7.3 від 15.02.2021, № 1212/08.0-7.3 від 28.04.2021, № 2110/08.0-7.3 від 10.08.2021 (слід зауважити, що довідки № 369/08.0-7.3 від 15.02.2021 та № 2110/08.0-7.3 від 10.08.2021 застосовано ТОВ «Вольт Постач» і у даній справі з метою укладення додаткових угод № 2 та № 5 відповідно). 
Верховним Судом підтримано висновки судів попередніх інстанцій про те, що вказані довідки Торгово-промислової палати України не підтверджують коливання ціни на електричну енергію впродовж періоду з 29.12.2020 по 26.08.2021 (з дати укладення Договору до дати укладення останньої додаткової угоди, якою підвищено ціну за одиницю товару). У зв`язку з вказаним суди не прийняли їх до уваги в якості належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України на підтвердження наявності обґрунтованих підстав для внесення змін до Договору про постачання електричної енергії споживачу шляхом укладення Додаткових угод № 2 4. 
Крім того, Верховним Судом підтримано висновки судів попередніх інстанцій про те, що для прийняття рішення про збільшення ціни товару у замовника повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції. Згідно з роз`ясненням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним. Незважаючи на те, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим. 
Також, Верховним Судом підтримано висновки судів попередніх інстанцій, відповідно до яких укладення додаткових угод до Договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, тим самим спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 6 Закону України "Про публічні закупівлі". 
Враховуючи викладене, установлено, що укладання додаткових угод суперечить вимогам статті 41 Закону «Про публічні закупівлі», у зв`язку з відсутністю документального підтвердження підвищення ціни на електричну енергію станом на момент укладення оспорюваних додаткових угод, що свідчить про недодержання при укладенні Додаткових угод до Договору встановлених статтею 203 ЦК України вимог, а тому, на переконання колегії суддів, є підставою для визнання їх недійсними в силу приписів статті 215 ЦК України. 
Таким чином, з урахуванням практики Верховного Суду, вбачається, що довідка Торгово-промислової палати України у даній справі не підтверджує коливання ціни за одиницю товару від моменту укладення Додаткової угоди № 3 (в частині середньозакупівельної ціни) і до укладення Додаткових угод №№ 8,14, а отже спірні додаткові угоди мають бути визнані недійсними. 
Також, Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 21.11.2025 у справі 920/19/24 виснувано, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження . Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21). 
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору. 
При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). 
Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього. 
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку , - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). 
Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. 
Законом № 922-VIII не передбачено форму / вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2025 року у справі № 916/747/24). 
Параграфом 1 глави 5 розділу І ГПК України унормовані основні положення про докази. При цьому Велика Палата Верховного Суду виходить із того, що спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку. 
Під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків», яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові / товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І ГПК України. 
Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі № 926/3244/22). 
Крім того, у зазначеному рішенні Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на практику Суду Європейського Союзу (далі - Суд ЄС), який, з-поміж іншого, зазначає, що основною метою правил Співтовариства у сфері державних закупівель є забезпечення вільного руху послуг та відкриття ринку для неспотвореної конкуренції у всіх державах-членах (див. справу 26/03 Stadt Halle та RPL Lochau [2005] ECR I-1, пункт 44). Задля досягнення цієї подвійної мети право Співтовариства застосовує, серед іншого, принцип недискримінації за ознакою громадянства, принцип рівного ставлення до учасників тендеру та випливаюче з цього зобов`язання щодо прозорості (див. справу C-275/98 Unitron Scandinavia та 3-S [1999] ECR I-8291, пункт 31; справу C-324/98 Telaustria та Telefonadress [2000] ECR I-10745, пункти 60 та 61 та справу C-496/99 P Commission проти CAS Succhi di Frutta [2004] ECR I-3801, пункти 108 та 109). 
Суд ЄС зауважує, що з метою забезпечення прозорості процедур та рівного ставлення до учасників тендеру, зміни до положень державного контракту під час його дії становлять нове укладення контракту в розумінні Директиви 92/50, якщо вони істотно відрізняються за характером від початкового контракту і, отже, свідчать про намір сторін переглянути основні умови цього контракту. Зміна державного контракту під час його дії може вважатися істотною, якщо вона вводить умови, які, якби вони були частиною початкової процедури укладення контракту, дозволили б допуск інших учасників тендеру, крім тих, які були допущені спочатку, або дозволили б прийняття іншої пропозиції, крім тієї, яка була прийнята спочатку . Зміна також може вважатися істотною, якщо вона змінює економічний баланс договору на користь підрядника в спосіб, який не був передбачений умовами початкового договору (див. справу C-454/06 pressetext Nachrichtenagentur GmbH v Republik Osterreich (Bund), APA-OTS Originaltext - Service GmbH, APA Austria Presse Agentur registrierte Genossenschaft mit beschrankter Haftung). 
У пункті 61 рішення від 07 грудня 2023 року у справах C-441/22 та C-443/22, EU:C:2023:970 Obshtina Razgrad Суд ЄС звернув увагу, що пункт 72 директиви 2014/24ЄС по суті має на меті забезпечити дотримання принципів прозорості процедур та рівного ставлення до учасників тендеру. Ці принципи виключають, після укладення державного договору, внесення замовником та переможцем тендеру змін до положень цього договору таким чином, щоб ці положення суттєво відрізнялися за своїм характером від положень початкового договору. Дотримання цих принципів, у свою чергу, є частиною більш загальної мети правил ЄС у сфері державних закупівель, яка полягає у забезпеченні вільного руху послуг та відкриття для неспотвореної конкуренції в усіх державах-членах (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі № 910/13988/20, в якій було здійснено посилання на рішення Суду ЄС для ілюстрації підходу застосування схожих положень (принципів) у практиці ЄС). 
Укладення додаткових угод до Договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Особливостями, тим самим спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору. 
Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України «Про публічні закупівлі» (аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 зі справи № 915/1868/18). 
Таким чином, вказані додаткові угоди вчинені з порушенням пп. 2 п. 19 Особливостей, які суперечать інтересам держави та потребують негайного вжиття необхідних і достатніх заходів реагування, спрямованих на їх усунення, а тому мають бути визнані судом недійсними. 
Частиною 1 ст. 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. 
Статтею 203 Цивільного кодексу України унормовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. 
Відповідно до п. 13.1. розділу 14 Договору у редакції додаткової угоди № 11 від 25.12.2023 Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.03.2024. 
Згідно з п. 5.6. розділу 5 Договору розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 робочих днів від дати отримання Споживачем рахунку на оплату, але не пізніше 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місяця). 
Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок Постачальника надійшла вся, сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. 
Згідно з актами прийняття-передавання товарної продукції та платіжними інструкціями здійснено оплату у сумі 3 477 805,77 грн за 646 966 кВт*год спожитої електроенергії. 
Враховуючи те, що Додаткові угоди №№ 8, 14 укладено без достатніх на те підстав і є недійсними, то зобов`язання сторін регулюються Договором та додатковими угодами №№ 3, 5, 7 і Виконавчий комітет мав сплатити 2 163 199,1 грн згідно з наданим розрахунком: 

Кількість поставленої електроенергії, кВт*год	Ціна за одиницю товару, грн 1 кВт*год	Фактично сплачено, грн	Ціна за одиницю товару з урахуванням недійсності ДУ № 8, 14, грн 1 кВт*год	Має бути сплачено зурахуванням недійсності ДУ № 8, 14	
42593	4,98	212113,14	4,98	212113,14	
27887	4,98	138877,26	4,98	138877,26	
69546	5,03	349816,38	5,03	349816,38	
47950	5,03	241188,5	5,03	241188,5	
34000	5,03	171020	5,03	171020	
43255	5,64	243958,20	5,09	220167,95	
42999	5,64	242514,36	5,09	218864,91	
50219	5,64	283235,16	5,09	255614,71	
56270	5,64	317362,8	5,09	286414,3	
63518	5,64	358241,52	5,09	323306,62	
74161	5,64	418268,04	5,09	377479,49	
94568	5,3	501210,41	5,09	481351,12	
Всього 646966	 	Всього 3477805,77	 	Всього 2163199,1	
Отже загальна сума переплати складає: 3 477 805,77 грн – 2 163 199,1 грн = 201 591,39 грн . 
Оскільки правові підстави для зміни ціни одиниці товарів за договорами у відповідності до укладених додаткових угод відсутні, додаткові угоди № 8 від 04.08.2023, № 14 від 14.02.2024 є такими, що суперечать наведеним вище приписам законодавства, а тому необхідно їх визнати недійсними на підставі положень статей 203, 215 Цивільного кодексу України, а безпідставно сплачені кошти підлягають поверненню. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18. 
Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. 
Таким чином, додаткові угоди №№ 8, 14 до Договору суперечать наведеним вище нормам ЦК України, Закону України «Про публічні закупівлі» та Особливостей, тому підлягають визнанню недійсними, а зобов`язання сторін регулюються Договором з урахуванням змін, передбачених додатковими угодами №№ 3, 5, 7, зокрема в частині ціни за одиницю товару. 
А отже, грошові кошти в сумі 201 591,39 грн є такими, що були безпідставно одержані ТОВ «Український струм», підстава їх набуття відпала, а тому ТОВ «Український струм» зобов`язане їх повернути, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.
При цьому, враховуючи, що фінансування закупівлі здійснювалося з бюджету Кілійської міської територіальної громади, кошти, сплачені у попередні періоди, мають бути повернуті саме Кілійській міській раді. 
Обґрунтування підстав для представництва прокурором інтересів держави шляхом звернення до суду з позовною заявою. 
Згідно ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. 
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. 
Поняття «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99). 
Верховний Суд неодноразово зазначав (зокрема у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17 та від 06.02.2019 у справі № 927/246/18), що надмірна формалізація «інтересів держави» може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. 
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. 
У даному спорі уповноваженими суб`єктами владних повноважень є Південний офіс Держаудитслужби, Кілійська міська рада та виконавчий комітет Кілійської міської ради з огляду на наступне. 
Так, відповідно до ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. 
Відповідно до ч. 3 ст. 140 Конституції України, ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. 
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. 
Статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. Згідно з ч. 5 ст. 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України. 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: ефективності та результативності – при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів. 
Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері. 
Згідно з ст. 26 Бюджетного кодексу України, контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень (пункт 3 частини 1 статті 26). 
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують їх здійснення у своїх установах і на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління таких розпорядників бюджетних коштів. 
Статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування», якою визначено повноваження сільських, селищних, міських рад в галузі бюджету, фінансів і цін передбачено здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету. 
Згідно з ч. 1 ст. 63 Бюджетного кодексу України місцевий бюджет відповідно до цього Кодексу містить надходження і витрати на виконання повноважень органів влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету. 
Відповідно до ч. 1 ст. 57 Бюджетного кодексу України не пізніше 31 грудня поточного бюджетного періоду або останнього дня іншого бюджетного періоду Казначейство України закриває всі рахунки, відкриті у поточному бюджетному періоді для виконання бюджету. 
Згідно з ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. 
Частинами 1, 2 ст. 13 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджет може складатися із загального та спеціального фондів. 
Складовими частинами загального фонду бюджету є: 1) всі доходи бюджету, крім тих, що призначені для зарахування до спеціального фонду бюджету; 2) всі видатки бюджету, що здійснюються за рахунок надходжень загального фонду бюджету; 3) кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету без визначення цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок надходжень загального фонду бюджету); 4) фінансування загального фонду бюджету. 
Відповідно до п. 9.4. «Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 938 від 23.08.2012 кошти, які надходять на рахунки розпорядників бюджетних коштів, уважаються отриманими доходами розпорядників бюджетних коштів або коштами, що відносяться на відновлення касових видатків. 
Згідно з абз. 1 п. 2.4. «Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 372 від 02.04.2014, суми коштів, які надходять у поточному бюджетному періоді на реєстраційні, спеціальні реєстраційні рахунки, відкриті в органах Казначейства, або поточні рахунки, відкриті в установах банків (крім власних надходжень), як повернення дебіторської заборгованості, яка виникла у попередніх бюджетних періодах, перераховуються до доходів загального фонду відповідного бюджету. 
Таким чином, відновлення касових видатків – це повернення установі коштів, які вона раніше перерахувала тому чи іншому контрагенту. Кошти, що надходять як відновлення видатків загального фонду попереднього періоду, не можуть бути відновлені для розпорядника, а їх слід перераховувати в доходи загального фонду відповідного бюджету. Отже, у даному випадку, кошти, сплачені Виконавчим комітетом за договором у попередньому періоді (протягом 2021 року), які підлягають стягненню і поверненню на рахунок Виконавчому комітету у поточному періоді, надалі підлягають поверненню до загального фонду місцевого бюджету Кілійської міської територіальної громади. 
Таким чином, враховуючи, що укладення неправомірних угод призвело до зайвих видатків із місцевого бюджету громади, шкода у зв`язку з їх укладенням завдана, у тому числі, інтересам територіальної громади, захист яких відповідно до законодавства має здійснювати Кілійська міська рада, яка є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.
Також прокурор пред`являє цей позов в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області з наступних підстав. 
Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові ВСУ від 21.03.2019 у справі № 912/898/18 «проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора».
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. 
Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. 
Згідно з ч.ч. 1, 8 ст. 51 вказаного Закону виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. 
Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. Таким чином, Виконавчий комітет, як орган місцевого самоврядування, який у розумінні ст. 22 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня (за рахунок яких здійснюється закупівля електричної енергії за договором), уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно і раціонально використовувати бюджетні кошти. 
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 (п. 38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду (абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону «Про прокуратуру» ). 
Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №917/341/19, від 02.02.2021 у справі №922/1795/19, від 07.04.2021 у справі №917/273/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22. 
Так, у справі № 927/491/19 прокурор звернувся з позовом від імені Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Чернігівської райдержадміністрації як сторони договору, який судом було визнано недійсним. У позові прокурор просив стягнути кошти на користь Відділу як сторони договору. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати касаційного господарського суду дійшов висновку, що прокурор правильно визначив Відділ (сторону договору) як позивача, враховуючи, що позов містить вимогу про стягнення надмірно сплачених за договором грошових сум на користь Відділу (і не містить вимоги про стягнення отриманого за договором в дохід держави) (п.59 постанови від 18.06.2021 у справі №927/491/19). Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 927/189/22. 
Так, Виконавчий комітет Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, як сторона договору, розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Тобто, джерелом фінансування закупівлі електричної енергії за договором № 1901/32 від 25.01.2023 були кошти бюджету територіальної громади м. Кілія, що підтверджується листом виконавчого комітету Кілійської міської ради № 559/14/25 від 30.01.2025.
Таким чином, оскільки Виконавчий комітет, є виконавчим органом органу місцевого самоврядування та стороною Договору № 1901/32 від 25.01.2023, а також усіх додаткових угодо до нього, то саме Виконавчий комітет має бути визнано позивачем у справі. 
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 8 цього Закону України «Про публічні закупівлі» моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи. Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії. 
Відповідно до п.п. 8 та 10 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право, зокрема порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. 
Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю. 
Згідно з підпунктами 3, 4, 9 п. 4 цього Положення Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту, перевірки закупівель, інспектування (ревізії), моніторингу закупівель; здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь. 
Відповідно до підпункту 17-2 пункту 4 Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань забезпечує, зокрема, самопредставництво в судах України без окремого доручення через державних службовців юридичної служби та інших структурних підрозділів Держаудитслужби відповідно до положень про такі структурні підрозділи Держаудитслужби, через державних службовців структурних підрозділів міжрегіональних територіальних органів відповідно до положень про такі органи. 
Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. 
З урахуванням наведеного, Держаудитслужба є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 826/9672/17. 
При цьому Держаудитслужба може бути позивачем у справі. Питання належності/неналежності цього органу залежить від обставин кожної конкретної справи, які мають з`ясовуватися у суді з наведенням відповідного обґрунтування у судовому рішенні (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 925/1276/19). 
Отже, виходячи з наведеного, а також постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.09.2022 у справі № 918/1222/21, Південний офіс Держаудитслужби є органом, уповноваженим державою на здійснення повноважень у спірних відносинах. 
Крім того, Ізмаїльською окружною прокуратурою направлявся запит № 59 3462вих-25 від 15.05.2024 на адресу Південного офісу Держаудитслужби з метою отримання інформації щодо вжиття органами Держаудитслужби заходів з проведення моніторингу закупівлі UA-2022-12-27-001730-a, додаткових угод до Договору, усунення виявлених порушень у судовому порядку, безпідставно сплаченої суми за Договором. 
Відповідно до відповіді Південного офісу Держаудитслужби № 151531 17/2239-2025 від 09.06.2025 повідомлено, що у зв`язку виконанням договору, укладеного за результатами вищезазначеної процедури закупівлі, у повному обсязі, відсутні правові підстави для проведення моніторингу даної закупівлі, а також повідомлено, що перевірка фактів, викладених у листі прокуратури, не проводилася та заходи щодо усунення порушень, у тому числі у судовому порядку, не вживалися. 
Крім того, повідомлено, що викладені у листі факти будуть враховані під час проведення чергових заходів державного фінансового контролю у Замовника. Водночас, проведення будь-яких заходів державного фінансового контролю у виконавчому комітет Кілійської міської ради планами проведення заходів державного фінансового контролю Південного офісу Державної аудиторської служби України на ІІІ, ІV квартали 2025 року та І квартал 2026 року передбачено не було. 
Також, Ізмаїльською окружною прокуратурою направлено запит № 59-431вих-25 від 22.01.2025 на адресу виконавчого комітету Кілійської міської ради з метою отримання інформації щодо стану виконання Договору та вжитих виконавчим комітетом заходів з питання усунення виявлених порушень, зокрема, щодо стягнення у судовому порядку безпідставно сплачених коштів. 
У відповідь на вказаний запит виконавчим комітетом Кілійської міської ради надано лист № 559/14/25 від 30.01.2025, у якому надано запитувану інформацію, а також долучено копії відповідних документів. 
Крім того, у листі повідомлено, що протягом серпня 2023 року виконавчим комітетом Кілійської міської ради проведено аналіз зміни ціни за 1 кВт*год. електричної енергії з урахуванням довідки ТППУ № 2237/08.0-7.3 від 01.08.2023. За результатами вказаного аналізу Постачальнику направлено лист № 5032/12/23 від 07.09.2023, згідно з яким виконавчий комітет просить Постачальника здійснити перерахунок за весь період постачання електричної енергії відповідно до середньозважених цін, опублікованих на сайті ДП «Оператор ринку», які є нижчими за ціни, застосовані Постачальником у Договорі. 
Листом № 2541 від 16.10.2023 Постачальником відмовлено у здійсненні перерахунку у зв`язку з тим, що, на думку Постачальника, перерахунок призведе до збільшення ціни на електричну енергію для Споживача. 
Також, Ізмаїльською окружною прокуратурою направлено запит № 59 3471вих-25 від 15.05.2025 на адресу Кілійської міської ради з метою отримання інформації щодо вжитих Кілійською міською радою та/або виконавчим комітетом Кілійської міської ради заходів з питання усунення виявлених порушень, зокрема, щодо стягнення у судовому порядку безпідставно сплачених коштів. 
У відповідь на вказаний запит Кілійською міською радою надано лист № 2541/14/25 від 29.05.2025, у якому зазначено, що виконавчим комітетом повідомлявся Постачальник про виявлені порушення в частині завищення ціни за одиницю товару листами № 5032/12/23 від 07.09.2023 та № 6468/12/23 від 13.11.2023. 
Так, листом № 6468/12/23 від 13.11.2023 виконавчим комітетом Кілійської міської ради повідомлено Постачальника про необхідність здійснення перерахунку за весь період постачання електричної енергії за фактично використану електричну енергію у зв`язку з тим, що середньозважена ціна, яка оприлюднена на веб-сайті Оператору ринку, не відповідає умовам Додатку № 4 до Договору. 
У відповідь на вказаний лист ТОВ «Український струм» надано відповідь № 2398 від 05.01.2024, згідно з якою запропоновано укласти ДУ № 14 у зв`язку зі зменшенням ціни на електричну енергію за січень 2024 року на ринку «на добу наперед». Т
акож, Ізмаїльською окружною прокуратурою направлено запит № 59-7298вих-25 від 30.10.2025 на адресу Кілійської міської ради з метою отримання інформації щодо вжитих Кілійською міською радою та/або виконавчим комітетом Кілійської міської ради заходів з питання усунення виявлених порушень, зокрема, щодо стягнення у судовому порядку безпідставно сплачених коштів. 
З відповіді Кілійської міської ради № 5109/05-14 від 07.11.2025 вбачається, що виконавчий комітет Кілійської міської ради до суду з позовом з приводу виявлених порушень не звертався, оскільки Постачальником зменшено ціну за одиницю товару з 01.01.2024 шляхом укладення ДУ № 14.
Вищевказане свідчить про нездійснення Південним офісом Держаудитслужби, Кілійською міською радою та виконавчим комітетом Кілійської міської ради належного захисту інтересів держави, яке проявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноважених суб`єктів владних повноважень - вони обізнані про порушення інтересів держави, мають відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертаються. Порушення процедури державних закупівель унеможливлює раціональне та ефективне використання коштів територіальної громади і здатне спричинити істотної шкоди інтересам держави та територіальної громади. Зволікання зі зверненням уповноважених органів до суду з вимогою про визнання недійсним внесення змін до договорів постачання електричної енергії щодо збільшення вартості одиниці товару призводить до зайвих витрат замовників та необґрунтованих прибутків постачальника, що у свою чергу, завдає шкоди економічним інтересам держави у вигляді незаконних витрат бюджетних коштів. Таким чином, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо належного розпорядження бюджетними коштами з метою захисту інтереісв держави у бюджетній сфері. 
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у п. 5.6 постанови від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Ізмаїльська окружна прокуратура на адресу позивачів скерувала повідомлення про намір звернутися до господарського суду в їх інтересах із зазначеним позовом. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (пункт 79 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020).
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (пункт 77 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020). Наведене свідчить про те, що Південний офіс Держаудитслужби, Кілійська міська рада та виконавчий комітет Кілійської міської ради, будучи обізнаними про порушення законодавства при виконанні вищевказаних договорів про постачання електричної енергії, протягом тривалого часу не вжили заходів щодо звернення з відповідним позовом до суду з метою захисту інтересів держави. 
Сам факт незвернення Південним офісом Держаудитслужби, Кілійською міською радою та виконавчим комітетом Кілійської міської ради з цим позовом до суду свідчить про те, що вони неналежно виконують свої повноваження відносно вжиття заходів щодо визнання недійсними додаткових угод №№ 8, 14 до Договору № 1901/32 від 25.01.2023, а також повернення до бюджету безпідставно сплачених коштів в сумі 201 591,39 грн. Викладене відповідає також висновкам Великої Палати Верховного Суду, наведеним у п. 6.43 постанови від 15.10.2019 (справа № 903/129/18). 
Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності (пункт 42 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020). 
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020). 
На підставі викладеного, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.
Витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
2. Визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 04.08.2023 до Договору № 1901/32 від 25.01.2023 про постачання електричної енергії споживачу укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український струм» (код ЄДРПОУ 44378553) та Виконавчим комітетом Кілійської міської ради (Код ЄДРПОУ 04057020). 
3. Визнати недійсною додаткову угоду № 14 від 14.02.2024 до Договору № 1901/32 від 25.01.2023 про постачання електричної енергії споживачу укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український струм» (код ЄДРПОУ 44378553) та Виконавчим комітетом Кілійської міської ради (Код ЄДРПОУ 04057020). 
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм» (Код ЄДРПОУ 44378553, вул. Генерала Алмазова, 18/7, м. Київ) на користь Кілійської міської ради (код ЄДРПОУ 25426148, вул. Миру, 57, м. Кілія, Ізмаїльський район, Одеська область, 68300) безпідставно сплачені бюджетні кошти в сумі 201 591,39 грн. 
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм» (Код ЄДРПОУ 44378553, вул. Генерала Алмазова, 18/7, м. Київ) витрати на сплату судового збору у сумі 7 987,2 гривень на користь Одеської обласної прокуратури та перерахувати його на номер рахунку: UA808201720343100002000000564 в ДКСУ м. Київ МФО 820172 ЄДРПОУ 03528552 (юридична та поштова адреса Одеської обласної прокуратури: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, тел. 7319800). 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено  18 червня 2026 р.

Суддя В.В. Литвинова