НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

Справа № 182/2707/26
Провадження № 1-кп/0182/899/2026 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 року        м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2026 за №12026046340000072 по обвинуваченню:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не є особою з інвалідністю та не є депутатом, офіційно не працевлаштованого, на утримані нікого не має, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою:       
АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за таких обставин.
ОСОБА_2 , 03.04.2026 приблизно о 21:50 годині, проходив повз будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив вимкнене світло у незачиненому вікні до приміщення квартири АДРЕСА_4 , яка розташована на першому поверсі багатоквартирного п`ятиповерхового будинку, у в`язку з чим в нього виник протиправний умисел направлений на незаконне проникнення у зазначену квартиру, яка належить  ОСОБА_3 , в якій фактично проживає та яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З метою реалізації свого протиправного умислу направленого на незаконне проникнення до житла особи, ОСОБА_2 , 03.04.2026 приблизно о 21:50 годині перебуваючи біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , склав під вікном вказаної квартири використані автомобільні шини, які віднайшов поряд з будинком, підготувавши собі таким чином необхідну висоту для доступу до квартири.
Продовжуючи свої протиправні дії, 03.04.2026 року приблизно о 22:05 годині, реалізовуючи свій умисел спрямований на порушення недоторканності житла особи, ОСОБА_2 , діючи умисно, незаконно, без дозволу фактичного володільця житла - ОСОБА_4 , всупереч його волі, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за допомогою вище вказаних автомобільних шин, через незачинене вікно в кімнаті кухні, незаконно проник до приміщення квартири АДРЕСА_5 , де перебував приблизно до 10:00 години 04.04.2026, тобто до моменту, коли до квартири повернувся ОСОБА_4 зі своїм знайомим -  ОСОБА_5 , у зв`язку з чим ОСОБА_2 вистрибнув через незачинене вікно на вулицю. Тобто, ОСОБА_2 , незаконно проник до житла особи, чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно яких кожному гарантується недоторканість житла і не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи.
Дії ОСОБА_2 кваліфіковано ч. 1 ст. 162 КК України – незаконне проникнення до житла особи.
Ухвалою суду від 22.04.2026 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2026 за №12026046340000072 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
В направленому обвинувальному акті прокурором ОСОБА_6 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.14-15). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Потерпілим ОСОБА_4 надано також письмову заяву, в якій він погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначивши, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилась з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с.13).
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює, пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, також не оспорюються потерпілим, про що свідчать долучені до обвинувального акта письмові заяви сторін кримінального провадження.
Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: 
- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2026 р. яка надійшла від ОСОБА_4 , відповідно до якої 04.04.2026 він повернувся додому та виявив невідомого громадянина , який назвався ОСОБА_8 у себе в квартирі, який заліз через відкрите вікно. Матеріальна шкода не заподіяна. (а.п.7), 
- поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , від 05.04.2026, згідно яких 04.04.2026 р. в ранковий час він разом з товаришем перебували недалеко від його місця мешкання, він запропонував товаришу зайти до нього додому, на що він погодився, так як була дронова небезпека. Зайшовши в приміщення квартири, вони виявили в квартирі невідомого чоловіка на вигляд 45-50 років, який перебував приміщенні кухні і побачивши їх вистрибнув з вікна і побіг в невідомому напрямку. (а.п.16).
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеними за участю потерпілого ОСОБА_4 , який вказав на особу на фото під №2, тобто саме на ОСОБА_2 як на особу, яка в ніч з 03.04.2026 на 04.04.2026 р. проникла до приміщення його квартири за адресою: АДРЕСА_6 . 
- поясненнями свідка ОСОБА_5 , який вказав, що він 04.04.2026 р. в ранковий час приїхав до Центрального ринку, для того, щоб придбати товари. На ринку він зустрів свого знайомого ОСОБА_4 , який під час розмови запропонував зайти до нього додому перечекати дронову атаку, нащо він погодився, оскільки останній мешкає поруч з ринком. Зайшовши до квартири , вони побачили невідомого чоловіка, який побачивши їх вистрибнув у вікно і втік. (а.п.28-29).
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеними за участю свідка ОСОБА_5 , який вказав на особу на фото під №3, тобто саме на ОСОБА_2 який вказав на особу на фото під №2, тобто саме на ОСОБА_2 як на особу, яка в ніч з 03.04.2026 на 04.04.2026 р. проникла до приміщення його квартири за адресою: АДРЕСА_7 (а.п.31-33).
Встановлені органом досудового розслідування обставини учасниками судового провадження не оспорюються.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.162 КК України – незаконне проникнення до житла особи.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.43-44,60), відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий (а.п.39-40).
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі з застосуванням положень ст..75,76 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення ним нових злочинів.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 162 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого  ОСОБА_2  від відбуття покарання з випробуванням строком на один рік. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1, п.3 ч.3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Запобіжний захід стосовно  ОСОБА_2  не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази відсутні. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя:             ОСОБА_1