Справа № 420/524/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бездрабка О.І.,
при секретарі - Собчук Є.В.,
за участю:
представника позивача - Федорової В.В.,
представника відповідача - Костюченка М.Є.,
розглянувши в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправними та скасування актів,

встановив:

Акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ" (далі - позивач) звернулось з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову від 02.12.2025 р. № 1963 "Про накладення штрафу на АТ "ОДЕСАГАЗ" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу"; 
- визнати протиправним та скасувати розпорядження від 02.12.2025 р. № 201-р "Про усунення порушень АТ "ОДЕСАГАЗ".
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території Одеси та Одеської області. За результатами проведення позапланової виїзної перевірки позивача, відповідачем 06.11.2025 р. складено акт № 275, яким констатовано порушення позивачем вимог законодавства та ліцензійних умов, а саме: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме: абзацу другого пункту 2 глави 1 розділу IV кодексу газотранспортної системи, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493 у частині регулювання взаємовідносин стосовно визначення ФХП, правил обліку, приймання-передачі природного газу тощо технічною угодою; недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме: пункту 3 глави 1 розділу ХХІ Кодексу ГТС у частині зобов`язання оператора газорозподільної системи сплатити оператору газотранспортної системи плату за несанкціонований відбір у строк до 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому здійснено несанкціонований відбір. На підставі наведеного відповідачем винесено постанову від 02.12.2025 р. № 1963, якою на позивача накладено штраф у розмірі 256734 грн. та прийнято розпорядження, спрямоване на усунення виявлених порушень. Позивач вважає оскаржувані постанову та розпорядження протиправними. Наголошує на відсутність у відповідача підстав для проведення позапланової виїзної перевірки з огляду на триваючий воєнний стан в Україні, а підстави та обґрунтування, визначені Постановою КМУ від 13.03.2022 р. № 303, зокрема, чи здійснюється захід з перевірки за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, в наказі про проведення такої перевірки не вказано. При проведенні позапланової виїзної перевірки АТ "ОДЕСАГАЗ" відповідачем проігноровані численні пояснення позивача, надані документи та докази вчинення останнім всіх залежних від нього дій на виконання вимог Кодексу ГРС та фактичних обставин, що прямо вказували на відсутність будь-яких порушень з боку позивача. Також позивач наголошує на порушення відповідачем порядку розгляду та прийняття рішення. Повідомлення про проведення відповідачем засідання від 02.12.2025 р., на якому розглядалися питання притягнення його до відповідальності та застосування до нього штрафних санкцій, надійшло на адресу позивача 15.12.2025 р. Відтак, позивач не був належним чином повідомлений про призначення засідання й був позбавлений можливості взяти участь в процесі прийняття рішення та надати додаткові пояснення або заперечення. В оскаржуваній постанові НКРЕКП від 02.12.2025 р. №1963, відповідач жодним чином не обґрунтував застосування до позивача штрафної санкції саме у вказаному розмірі, не оцінив тривалість правопорушення, його наслідки для інтересів ринку природного газу та учасників ринку, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, що свідчить про недотримання відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови принципу обґрунтованості та пропорційності. Окремо позивач наголошує на відсутність порушень з його сторони. Вказує, що позивач, як суб`єкт ринка природного газу, має статус "Оператор ГРМ" та діє виключно в інтересах третіх осіб (замовників, споживачів), а не власних. В процесі здійснення господарської діяльності право власності на природний газ, який надходить до газорозподільної системи, АТ "ОДЕСАГАЗ" не переходить. Позивач тільки виконує функції з контролю, регулювання, приладового обліку природного газу, спожитого кінцевими споживачами, а тому не є замовником послуг транспортування. Несанкціонований відбір природного газу здійснено АТ "Одеський припортовий завод", а не Оператором ГРМ, про що він неодноразово вказував у своїх листах, зокрема листом від 11.09.2024р. №ТОВВИХ-24-13975. Позивач вважає свої права порушеними, а постанову та розпорядження відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою від 08.01.2026 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.
Ухвалою від 12.01.2026 р. у справі відкрито спрощене провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
28.01.2026 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що саме звернення позивача стало підставою проведення заходів контролю, а отже його посилання на незаконність такої підстави не заслуговує на увагу та свідчать лише про допущення позивачем у своїх діях суперечливої поведінки. Крім того, діяльність НКРЕКП, у тому числі по проведенню державних контрольних заходів, яка є одним основних законодавчо визначених завдань Регулятора, спрямована саме на забезпечення енергетичної безпеки та забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг; сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури, що є складовими частинами стратегії національної безпеки України, затвердженої указом Президента України від 14.09.2020 р. № 392/2020, не виконання якої в умовах військового стану несе загрози, що мають значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захисту навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави. Повідомляє, що оскільки представниками позивача під час заповнення Гугл Форми на офіційному вебсайті НКРЕКП щодо участі в засіданні вибрано у полі "Чи плануєте ви виступ на засіданні?" відповідь "Ні", їм не надсилалось посилання на дистанційну участь у засіданні НКРЕКП. Щодо виявлених перевіркою порушень зазначає наступне. Перевіркою встановлено, що між ТОВ "Оператор ГТС України" та АТ "ОДЕСАГАЗ" не укладено технічну угоду, що є недотриманням АТ "ОДЕСАГАЗ" вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме: абзацу другого пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС, у частині регулювання взаємовідносин стосовно визначення фізико хімічних показників, правил обліку, приймання-передачі природного газу тощо технічною угодою. Також зазначає про недотриманням АТ "ОДЕСАГАЗ" вимог нормативно правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме: пункту 3 глави 1 розділу ХХІ Кодексу ГТС, у частині зобов`язання оператора газорозподільної системи сплатити оператору газотранспортної системи плату за несанкціонований відбір у строк до 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено несанкціонований відбір. Наголошує, що застосування штрафних санкцій віднесено до дискреційних повноважень відповідача, яке застосовується із врахуванням інших чинників, які впливають як на наявність підстав для застосування, зокрема, штрафної санкції, так і на її розмір.
04.02.2026 р. представник позивача позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому заперечив проти доводів та аргументів, викладених у відзиві. Вказує, що звертаючись до відповідача з заявою про проведення перевірки, позивач, виступає ініціатором її проведення, при цьому не замінює собою НКРЕКП в її повноваженнях щодо визначення підстав, порядку, строків та доцільності її проведення. На підтвердження винятковості випадку проведення перевірки позивача, відповідач не зазначає конкретних загроз правам, законним інтересам, життю та здоров`ю людини, захисту навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, що мають місце у діях позивача та потребують невідкладного здійснення контролю з боку відповідача. Висновки відповідача щодо порушення позивачем положень Кодексу ГТС щодо наявності укладеної технічної угоди, та зобов`язання сплатити за несанкціонований відбір АТ "ОПЗ", були передчасним, та НКРЕКП не враховано належної поведінки позивача направленої на виконання вимог Кодексу ГТС та виконанні всіх залежних від нього дій. Відповідачем не надано оцінки факту порушення ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ" пунктів 2 - 4 глави 1 розділу ХХІ Кодексу ГТС, разом з цим, Оператором ГТС неодноразово підтверджувалося, що суб`єктом, яким здійснено несанкціонований відбір газ був АТ "ОПЗ". Не надано відповідачем і оцінки обставинам неможливості припинення газопостачання на об`єкти АТ "ОПЗ" та відсутності прямого обов`язку позивача здійснити таке припинення. Також позивач заперечує щодо відмови від виступу на засіданні, оскільки з наведених роздруківок гугл форм не вбачається, а ні ким заповнені таблиці, а ні час та дата їх заповнення, не підтверджується факт їх реєстрації у системі, не надається підтвердження такої реєстрації, відсутнє підтвердження повідомлення зазначених у формах осіб про факт реєстрації. Інформація щодо представників позивача та контактів вказана в даних формах є загальнодоступною, та не підтверджує факту її введення саме цими особами, а отже не підтверджує факту обізнаності цих осіб про проведення засідання НКРЕКП щодо розгляду питання про накладення штрафу на АТ "ОДЕСАГАЗ". Такі форми можуть бути заповнені будь-ким у будь-який час.
09.02.2026 р. від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Вказує, що п.1 ч.7 ст.19 Закону №1540-VIII передбачено, що підставою для проведення позапланової виїзної перевірки є подання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, письмової заяви про здійснення заходу державного контролю. Позивачем не заперечуються обставини подання до Регулятора заяви від 11.06.2025 р. № 02/08-536 про проведення одночасно позапланових перевірок АТ "ОДЕСАГАЗ" та ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ" з питання щодо дій операторів системи при несанкціонованому відборі природного газу АТ "Одеський припортовий завод" за вересень 2024 року. Таким чином, Регулятор розглянувши питання проведення позапланової перевірки позивача за його ініціативою діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На переконання відповідача, доводи позивача щодо не надання оцінки факту порушення ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ" пунктів 2 - 4 глави 1 розділу ХХІ Кодексу ГТС не заслуговують на увагу, оскільки це питання виходить за межі перевірки позивача та має досліджуватись виключно під час проведення перевірки ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ". Дії позивача свідчать, що ним пред`являлись АТ "ОПЗ" претензії щодо сплати коштів за несанкціонований відбір природного газу і після надходження грошових коштів від АТ "ОПЗ", позивач не заперечував того, що кошти ним отримано на законній підставі, оскільки такі грошові кошти не було повернуто. Таким чином, доводи позивача в цій частині не спростовують вірності висновків Регулятора.
27.02.2026 р. представник позивача подав до суду додаткові пояснення до заперечення розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою від 02.03.2026 р. суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.03.2026 р. о 11:00 год. 
Ухвалою від 09.03.2026 р. задоволено клопотання представника відповідача й вирішено підготовче засідання та подальші судові засідання по справі, проводити у режимі відеоконференції. 
19.03.2026 р. представник позивача подала до суду додаткові пояснення по справі. Вказує на те, що акт від 06.11.2025 р. № 275 не містить жодного висновку відповідача щодо правомірності дій АТ "ОДЕСАГАЗ" та нормативного обґрунтування встановлених порушень законодавства в сфері ринку природного газу. Разом з цим, відповідачем не надано жодної оцінки Науково-технічному аналізу щодо наслідків екстреного припинення газопостачання на АТ "ОПЗ" та обґрунтування дій АТ "ОДЕСАГАЗ" від 29.10.2025 р., виконаного Корпорацією "Науковий парк "Київська політехніка", що містить основоположний висновок "Без погодження з ОПЗ і без технологічного супроводу ІТР екстрене перекриття газу здатне спричинити події, які підпадають під визначення "аварії" за Кодексом ЦЗУ (руйнування/пошкодження обладнання, порушення процесу, аварійні викиди, загрози населенню та довкіллю)" та висновку ТОВ "Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню та теплопостачанню УкрНДІндпроект-ЄН" від 27.10.2025 р. №54 ЄН "що забезпечення подачі ресурсу газу іншим ніж АТ "ОПЗ" споживачам від ГРС-2 м. Одеса через ШГРІ Нова Дофінівка в напрямку АГРС "Визирка" з урахуванням положень ДБН В.2.5-20:2018 "Газопостачання" можлива лише за умови: 1. Відповідно до п. 5.3 ДБН зв`язок між газопроводами різних тисків, що входять до системи газопостачання, повинен здійснюватися тільки через ГРП, ГРИБ, ШГРІІ. 2 . Експлуатація газопроводів високого тиску ІІ категорії в режимі високого тиску І категорії потребує виконання таких вимог як: а) Перевірка нормативних відстаней від газопроводів до будинків та споруд (ДБН В.2.2-12); б) Проведення гідравлічних випробувань на міцність та герметичність відповідно до рекомендацій КОДЕКСУ 2:2021 "Рекомендації щодо проектування, будівництва, контролювання за будівництвом, уведення та виведення з експлуатації газорозподільних систем". Вказує на те, що АТ "Одесагаз" повідомило АТ "Одеський припортовий завод" про відсутність номінації з 08.09.2024 р. та розпочало заходи з припинення (обмеження) в установленому порядку розподілу (транспортування) природного газу. З огляду на те, що ТОВ "Оператор ГТС України" не направив повідомлення про припинення (обмеження) подачі природного газу для АТ "Одеський припортовий завод", у АТ "Одесагаз" не було правових підстав в установленому законодавством порядку з дотриманням ПТЕСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газопостачання (розподіл природного газу) газу останнього.
Протокольною ухвалою від 19.03.2026 р. відкладено підготовче засідання на 27.03.2026 р. на 10:00 год.
26.03.2026 р. представник відповідача подав до суду заперечення на додаткові пояснення по справі, подані представником позивача. На переконання відповідача подання до суду позивачем доказів вчинено з порушенням вимог процесуального закону, адже подано разом з додатковими поясненнями, а не з клопотанням про долучення доказів. Також, строк подання доказів визначений КАС України (разом з позовом) позивачем порушено, а поважних причин неможливості їх подання у вказаний строк не вказано. Таким чином, не підлягають прийняттю як докази Висновки експертів, оскільки подані з пропуском строку та в порушення процесуального закону. Окрім того, позивачем жодним чином необґрунтовано необхідність залучення таких доказів до матеріалів справи, не вказано, що ці докази підтверджують чи спростовують та яким чином наявність цим доказів впливає на правову його правову позицію. Разом з тим, поданні Висновки не стосуються предмета спору, адже здійсненні експертами дослідження стосуються виключно можливості/неможливості припинення постачання природного газу на АТ "Одеський припортовий завод". Відтак, наданні позивачем висновки експертів жодним чином не стосуються обставин, за які регулятором застосовано санкції.
Ухвалою від 27.03.2026 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 21.04.2026 р. на 10:00 год. 
Протокольною ухвалою від 21.04.2026 р. відкладено судове засідання на 05.05.2026 р. на 10:00 год.
Протокольною ухвалою від 05.05.2026 р. відкладено судове засідання на 14.05.2026 р. на 10:00 год.
Представник позивача в судових засіданнях просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, відповіді на відзив, запереченнях та додаткових поясненнях по справі.
Представник відповідача в судових засіданнях просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін, письмові докази та норми матеріального і процесуального права в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Судом установлено, що Акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ" відповідно до Постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.06.2017 р. № 841 "Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ "ОДЕСАГАЗ" та від 31.05.20219 р. №920 "Про внесення змін до постанов НКРЕКП від 29.06.2017 р. №841" здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території Одеси та Одеської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває в власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Оператора газорозподільної мережі.
11.06.2025 р. позивач звернувся до відповідача із заявою № 02/08-536 щодо несанкціонованого відбору природного газу з боку АТ "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" за вересень 2024 року.
Постановою НКРЕКП від 27.06.2025 р. № 978 "Про проведення позапланової виїзної перевірки АТ "ОДЕСАГАЗ"" на підставі п.1 ч.7 ст.19 Закону № 1540-VIII та заяви АТ "ОДЕСАГАЗ" від 11.06.2025 р. № 02/08-536 призначено позапланову виїзну перевірку позивача.
Згідно Висновків науково-технічного дослідження технологічних наслідків екстреного припинення постачання природного газу на АТ "Одеський припортовий завод", підготовлених Корпорацією "Науковий парк "Київська політехніка" 05.11.2025 р.: АТ "ОПЗ" є об`єктом підвищеної небезпеки (CC3, Seveso top-tier) з найбільшим у Європі ізотермічним парком зберігання рідкого аміаку та унікальним розташуванням у портовій зоні. Потенційний збиток при збої мультиплікативний (виробництво + зберігання + портова логістика + прилеглі населені пункти). Раптове перекриття газу без координації створює неприйнятний ризик: трип С-1 (ГТ) у цеху №№3-перевалки, перевантаження факела, аварійні вентиляції, ускладнення зимової консервації. Рекомендовано профілі R1/R2. Дії/бездіяльність АТ "ОДЕСАГАЗ" щодо відмови від миттєвого перекриття обґрунтовані. За умов відсутності підтвердженої готовності ОПЗ та взаємодії з диспетчерськими службами відмова АТ "ОДЕСАГАЗ" від "миттєвого" перекриття центральної засувки с технічно правильною й такою, що відповідає принципу ALARP і належній обачності щодо об`єкта ССЗ. Таким чином, дії/бездіяльність АТ "ОДЕСАГАЗ" у наведених умовах підлягають виправданню як такі, що спрямовані на недопущення доміно-ефектів і непропорційного збитку в портовій зоні.
За результатами зазначеної перевірки 06.11.2025 р. складено акт № 275. З його змісту вбачається, що предметом перевірки були, зокрема, дії АТ "ОДЕСАГАЗ" у ситуації, пов`язаній із відбором природного газу з боку АТ "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" у вересні 2024 року, а також питання наявності технічної угоди між АТ "ОДЕСАГАЗ" як оператором газорозподільної системи та ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" як оператором газотранспортної системи.
Відповідно до висновків, викладених у вказаному акті, відповідачем виявлено порушення позивачем вимог законодавства та ліцензійних умов, а саме: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме: абзацу другого пункту 2 глави 1 розділу IV кодексу газотранспортної системи, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493 у частині регулювання взаємовідносин стосовно визначення ФХП, правил обліку, приймання-передачі природного газу тощо технічною угодою; недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме: пункту 3 глави 1 розділу ХХІ Кодексу ГТС у частині зобов`язання оператора газорозподільної системи сплатити оператору газотранспортної системи плату за несанкціонований відбір у строк до 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено несанкціонований відбір.
02.12.2025 р. відповідачем на підставі акту від 06.11.2025 р. № 275 прийнято постанову № 1963 "Про накладення штрафу на АТ "ОДЕСАГАЗ" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу", якою на позивача накладено штраф у розмірі 256734 грн.
Також 02.12.2025 р. відповідачем прийнято розпорядження № 201-р "Про усунення порушень АТ "ОДЕСАГАЗ", яким позивача зобов`язано усунути порушення нормативно правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме Кодексу ГТС, і для чого у строк: 
1) до 31.12.2025 р. забезпечити провадження діяльності з розподілу природного газу за наявності технічної угоди між ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" та АТ "ОДЕСАГАЗ". Про виконання зазначеного зобов`язання повідомити НКРЕКП та Сектор НКРЕКП у Одеській області у термін до 15.01.2026 р. з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів; 
2) до 01.07.2026 р. сплатити ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" плату за несанкціонований відбір, зазначену в Акті № 275. Про виконання зазначеного зобов`язання повідомити НКРЕКП та Сектор НКРЕКП у Одеській області у термін до 15.07.2026 р. з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів.
Згідно Висновку (оцінки) експертів окремих розділів проєктної документації Робочого проєкту: "Зовнішні мережі газопостачання Одеського припортового заводу в районі с. Григорівка. Газопровід високого тиску Р=12кгс/смІ до Одеського припортового заводу", підготовленого Державним підприємством "Державний науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом" "НДІ проетреконструкція", затвердженого 10.02.2026 р.: Сучасна конфігурація системи газопостачання не дозволяє оператору ГРМ здійснювати оперативне керування тиском, а також унеможливлює оперативне відключення постачання газу АТ "ОПЗ". Фактично всі наявні запірні пристрої розташовані або на території ОПЗ, або у зонах з обмеженим доступом, що не відповідає вимогам НПАОП 0.00-1.76-15 та Кодексу ГРМ щодо безперешкодного доступу оператора. Відсутність вимикаючого пристрою Ду600 в надземному виконанні на міжселищному газопроводі високого тиску І категорії 0630х7,0мм в напрямку до АТ "ОПЗ" після місця підключення міжселищного газопроводу високого тиску І категорії 0325х7,0мм (за межами території АТ "ОПЗ") не дає можливість оператору газорозподільчих мереж АТ "Одесагаз", відключити АТ "ОПЗ" (у разі необхідності) без не відключення існуючих споживачів смт.Чорноморське, с.Гвардійське, с.Нова Дофінівка, с.Нові Біляри та дає вірогідність до створювання техногенної "аварії" за Кодексом Цивільного захисту України. Відсутність вузла редукування газу тільки на потреби заводу АТ "ОПЗ" (за межами території АТ "ОПЗ") не дозволяє оператору газорозподільчих мереж АТ "Одесагаз", при існуючий системі газопостачання без порушення чинних норм, знизити тиск газу на підприємство АТ "ОПЗ" без зниження тиску газу існуючим споживачам смт. Чорноморське, с.Гвардійське, с.Нова Дофінівка, с.Нові Біляри та може спричинити техногенну "аварію", згідно вимог Кодексу Цивільного захисту України.
Вважаючи оскаржувану постанову та розпорядження протиправними й такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який регламентує правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення є Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22.09.2016 р. № 1540-VIII (далі - Закон № 1540-VIII).
За ст.1 Закону № 1540-VIII Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.
Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.
Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Приписами ч.1, 2 ст.3 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.
Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; державного контролю та застосування заходів впливу; використання інших засобів, передбачених законом.
Згідно п.1-3 ст.19 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та суб`єктами, що належать до особливої групи споживачів у розумінні Закону України "Про ринок електричної енергії", законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.
Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора. Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.
За п.7 ст.19 Закону № 1540-VIII підставою для проведення позапланової виїзної перевірки є:
1) подання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, письмової заяви про здійснення заходу державного контролю;
2) обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, її законних прав;
3) обґрунтоване звернення суб`єктів господарювання та споживачів про порушення суб`єктом природної монополії, оператором малої системи розподілу законодавства з питань доступу до електричних/теплових/газових мереж та/або порушення ліцензійних умов;
4) перевірка виконання рішень Регулятора щодо усунення порушень вимог законодавства, прийнятих за результатами планових або позапланових перевірок;
5) перевірка достовірності наданих Регулятору даних у звітності або в інших документах.
Строк проведення позапланової виїзної перевірки не може перевищувати 10 робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - трьох робочих днів.
У разі великих обсягів перевірки за рішенням Регулятора строк проведення позапланової виїзної перевірки може бути збільшений до 20 робочих днів, а для суб`єктів малого підприємництва - до п`яти робочих днів із внесенням відповідних змін до посвідчення на проведення перевірки.
Під час проведення позапланової виїзної перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні на проведення перевірки.
У разі виявлення під час проведення позапланової виїзної перевірки однорідних порушень або таких, що прямо випливають із питань, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, Регулятор має право перевіряти такі порушення із подальшим застосуванням до суб`єкта господарювання відповідальності, передбаченої законодавством.
Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що НКРЕКП є органом, уповноваженим здійснювати державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових перевірок.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.03.2019 р. у справі № 826/3880/18, від 28.09.2020 р. у справі № 812/225/17, від 21.04.2021 р. у справі № 480/2675/20, від 26.05.2021 р. у справі №824/266/20-а, від 08.07.2021 р. у справі № 160/1598/20, від 28.07.2021 р. у справах №380/744/20 та № 280/160/20, від 13.08.2021 р. у справі № 280/62/20, від 20.05.2022 р. у справі № 340/370/21.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 11.06.2025 р. позивач звернувся до відповідача із заявою № 02/08-536 щодо несанкціонованого відбору природного газу з боку АТ "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" за вересень 2024 року. Вказана заява стала підставою для проведення відповідачем позапланової виїзної перевірки АТ "ОДЕСАГАЗ" й винесення відповідної постанови НКРЕКП від 27.06.2025 р. № 978.
Аргументуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач не мав законних підстав для проведення позапланової виїзної перевірки в умовах триваючого воєнного стану в Україні. Позивач наголошує, що згідно з приписами Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 р. № 303, здійснення заходів державного контролю у цей період дозволяється лише як винятковий захід за наявності загроз, що мають значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави. На переконання позивача, наказ про проведення перевірки не містив належного обґрунтування наявності таких специфічних загроз, що свідчить про порушення процедурних гарантій діяльності суб`єкта господарювання у правовому режимі воєнного стану. Крім того, позивач зауважує, що сам факт подання ним заяви про проведення перевірки не звільняє Регулятора від обов`язку дотримуватися встановлених Урядом обмежень щодо підстав та доцільності проведення контрольних заходів у цей особливий період.
Відповідач заперечує проти вказаних доводів, стверджуючи, що підставою для проведення заходу державного контролю стала письмова заява самого позивача від 11.06.2025 р. № 02/08-536, що прямо передбачено п.1 ч.7 ст.19 Закону № 1540-VIII. На думку НКРЕКП, посилання АТ "ОДЕСАГАЗ" на незаконність перевірки, ініційованої ним самим, свідчить про допущення позивачем суперечливої поведінки. Щодо дотримання вимог Постанови КМУ № 303, відповідач наголошує, що діяльність Регулятора у сфері державного контролю є невід`ємною складовою забезпечення енергетичної безпеки України. Невиконання завдань щодо моніторингу ринку природного газу в умовах війни створює прямі ризики для стабільного функціонування критичної інфраструктури, що, у свою чергу, має значний негативний вплив на права громадян та безпеку держави в цілому.
Вирішуючи питання про правомірність призначення відповідачем позапланової виїзної перевірки АТ "ОДЕСАГАЗ"", суд враховує, що 13.03.2022 р. Кабінет Міністрів України прийнято постанову № 303 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану". 
Відповідно до п.1 Постанови № 303, в редакції яка діяла на дату прийняття відповідачем рішення про проведення перевірки позивача, Кабінет Міністрів України постановив припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні".
Пунктом 3 Постанови № 303 встановлено, що протягом періоду воєнного стану за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов здійснюються за рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, позапланові заходи державного нагляду (контролю) у сфері організації та проведення азартних ігор та у лотерейній сфері - за рішенням Державного агентства ПлейСіті відповідно до ст.10 Закону України "Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор" та ст.13 Закону України "Про державні лотереї в Україні". 
Аналіз приписів Постанови № 303 у сукупності з нормами ч.7 ст.19 Закону № 1540-VIII, дозволяє дійти висновку, що на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64, Кабінет Міністрів України дозволено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду у виняткових випадках. Задля цього встановлено додатковий кваліфікуючий критерій для проведення перевірки в особливий період. Наведене означає, що самої лише формальної підстави, передбаченої ст.19 Закону № 1540-VIII (зокрема, заяви суб`єкта господарювання), недостатньо. Регулятор, приймаючи рішення про проведення перевірки, зобов`язаний належним чином обґрунтувати та зафіксувати в розпорядчому документі наявність саме тих специфічних загроз (життю, безпеці чи довкіллю), які роблять такий захід контролю критично необхідним і дозволяють вихід за межі загальної заборони, встановленої на час дії воєнного стану.
Станом на дату прийняття відповідачем рішення про проведення позапланової виїзної перевірки позивача, а також у період її безпосереднього проведення, на території України діяв режим воєнного стану, що накладало на НКРЕКП обов`язок дотримуватися вказаних вище обмежень. Поряд з цим, суд зазначає, що зміст постанови НКРЕКП від 27.06.2025 р. № 978 не містить індивідуалізованого обґрунтування, чому саме ретроспективна перевірка подій вересня 2024 року була критично необхідною як виняток із загального мораторію на заходи державного контролю. Відповідачем не вказано, яка саме актуальна загроза життю, безпеці держави чи довкіллю існувала на дату призначення перевірки та чому така загроза не могла бути нівельована іншими, менш обтяжливими для суб`єкта господарювання засобами.
Хоча спеціальний статус НКРЕКП та положення Закону № 1540-VIII передбачають широку дискрецію Регулятора, це не означає, що вимоги воєнного обмежувального режиму можуть бути проігноровані без належного мотивування. Суд акцентує увагу на тому, що сама по собі заява ліцензіата не перетворює державний нагляд на приватну процедуру за згодою сторін і не звільняє Регулятора від обов`язку діяти виключно у визначений законом спосіб. У сфері публічного права орган влади не набуває права виходити за межі правового поля лише тому, що суб`єкт господарювання став ініціатором перевірки. Навпаки, оскільки саме Регулятор одноособово визначає предмет, межі, форму та процесуальний режим перевірки, саме на нього покладається повнота відповідальності за їхню законність та відповідність актуальному правовому режиму. 
З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що відповідачем не доведено наявності правових підстав та належного обґрунтування для призначення і проведення позапланової виїзної перевірки в умовах дії особливого правового режиму.
Відповідно до ч.5 ст.19 Закону № 1540-VIII за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.
Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту, щодо якого здійснювалася перевірка, або уповноваженій ним особі.
У разі відмови суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, або уповноваженої ним особи прийняти акт про результати перевірки такий акт надсилається суб`єкту, щодо якого здійснювалася перевірка, рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта членами комісії з перевірки.
Суб`єкт, щодо якого здійснювалася перевірка, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.
У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкції, передбаченої цим Законом.
Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.
Судом встановлено, що за результатами проведення позапланової виїзної перевірки відповідачем складено акт від 06.11.2025 р. № 275. Останнім НКРЕКП констатував вчинення позивачем порушень вимог законодавства та ліцензійних умов, а саме: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме: абзацу другого пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493 у частині регулювання взаємовідносин стосовно визначення ФХП, правил обліку, приймання-передачі природного газу тощо технічною угодою; недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме: пункту 3 глави 1 розділу ХХІ Кодексу ГТС у частині зобов`язання оператора газорозподільної системи сплатити оператору газотранспортної системи плату за несанкціонований відбір у строк до 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено несанкціонований відбір.
Відповідний акт внесено відповідачем на засідання, призначене на 02.12.2025 р., для прийняття рішення про застосування до позивача передбачених Законом санкцій. 
Згідно ч.1-4 ст.14 Закону № 1540-VIII засідання Регулятора є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті.
Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію. У разі розгляду Регулятором питання, що містить таємну інформацію, порядок доступу до якої регулюється законом, Регулятор приймає рішення про розгляд такого питання в режимі закритого слухання.
Засідання Регулятора є правомочними у разі присутності на ньому більшості із загального складу Регулятора. У відкритих слуханнях мають право брати участь представники суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, організацій, що представляють інтереси споживачів, громадських організацій, медіа та інші заінтересовані особи.
У разі розгляду питання на закритих слуханнях Регулятор приймає рішення щодо доступу осіб, які можуть бути присутніми на таких слуханнях.
Регулятор на своїх засіданнях: розглядає та приймає рішення з питань, що належать до його компетенції; розглядає і схвалює в межах своїх повноважень проекти актів законодавства, пропозиції стосовно вдосконалення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг; приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції; затверджує щорічний звіт Регулятора; затверджує регламент Регулятора; розглядає справи про адміністративні правопорушення; розглядає справи щодо видачі ліцензій та дотримання суб`єктами господарювання ліцензійних умов, а також щодо застосування санкцій за порушення ліцензійних умов та законодавства з питань державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суміжних ринків; розглядає справи щодо зловживань та інших порушень на оптовому енергетичному ринку.
Порядок організації діяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, пов`язаної із здійсненням її повноважень визначено відповідним Регламентом, затвердженим Постановою НКРЕКП від 06.12.2016 р. № 2133 (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 17.01.2020 р. № 190) (далі - Регламент). 
Приписами п.5.2 - 5.3 Регламенту засідання НКРЕКП є відкритими і гласними, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством та цим Регламентом та проводяться у формі відкритих або закритих слухань. 
Згідно п.7.6-7.8. Регламенту НКРЕКП може запросити представників ліцензіатів або посадову особу ліцензіата на розгляд питань щодо: застосування санкцій до ліцензіатів; встановлення (затвердження, перегляду) тарифів ліцензіата; схвалення інвестиційних програм та змін до них. Представництво ліцензіатів, запрошених із вказаних питань, має бути забезпечено на рівні не нижче керівників ліцензіатів або осіб, які виконують їх обов`язки. 
Учасники засідання зобов`язані зареєструватися у встановленому цим Регламентом порядку, давати правдиві пояснення та надавати документи, необхідні для всебічного розгляду питання. 
Учасники засідання мають право давати усні та письмові пояснення, викладати свої думки з питань, що розглядаються, ставити з дозволу головуючого питання іншим учасникам засідання.
Пунктами 7.14.-7.15. Регламенту передбачено, що учасники виступають з трибуни безпосередньо на засіданні НКРЕКП, а у випадках визначених цим Регламентом, дистанційно шляхом застосування технічних засобів та після виступу представника структурного підрозділу апарату НКРЕКП питання ставлять доповідачу. 
З матеріалів справи вбачається, що відкрите засідання НКРЕКП, на якому розглядалося питання застосування до позивача відповідальності за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, відбулося 02.12.2025 р. 
У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідачем грубо порушено порядок розгляду справи та прийняття рішення. Зокрема, зазначає, що повідомлення про проведення засідання НКРЕКП від 02.12.2025 р., на якому розглядалися питання про накладення штрафу та прийняття розпорядження, надійшло на адресу товариства лише 15.12.2025 р. Внаслідок цього позивача позбавлено можливості реалізувати своє право на участь у процесі прийняття рішення, надати додаткові пояснення та заперечення безпосередньо під час слухань.
У свою чергу відповідач заперечує проти цих доводів, стверджуючи, що позивача належним чином повідомлено про дату та час засідання. На підтвердження своєї позиції НКРЕКП посилається на дані онлайн-реєстрації через Google Forms, згідно з якими представники АТ "ОДЕСАГАЗ" нібито зареєструвалися для участі, проте у полі "Чи плануєте ви виступ на засіданні? " обрали відповідь "Ні". На думку відповідача, це свідчить про обізнаність позивача та добровільну відмову від усних виступів.
Оцінюючи зазначені аргументи, суд виходить із того, що право особи бути вислуханою є засадничим елементом належної адміністративної процедури та прямо кореспондує критерію, визначеному у п.9 ч.2 ст.2 КАС України. Для суб`єкта господарювання, щодо якого вирішується питання про застосування суворих фінансових санкцій, це право не може бути нівельоване шляхом посилання на неперсоніфіковані цифрові сервіси.
Суд критично оцінює доводи відповідача щодо реєстрації представників позивача через "Гугл Форму" та нібито обраної ними опції відмови від виступу. Сама по собі наявність технічної можливості заповнення електронної форми не може підміняти собою встановлений законом порядок належного повідомлення особи про час та місце розгляду справи про правопорушення. Твердження відповідача про нібито обрану позивачем опцію відсутності наміру виступати не може бути прийняте як добровільна та усвідомлена відмова від процесуальної гарантії. Така відмова має бути чіткою та походити від уповноваженої особи. Водночас, відповідачем не надано беззаперечних доказів того, що вказані форми заповнено саме уповноваженими особами АТ "ОДЕСАГАЗ" та у строки, які б дозволяли позивачу завчасно підготувати свою правову позицію.
Крім того, суд звертає увагу на те, що НКРЕКП не надала доказів надсилання АТ "ОДЕСАГАЗ" окремого адресного повідомлення про розгляд саме акта перевірки № 275. Відтак, за наявності обґрунтованих сумнівів щодо реальності повідомлення, вони не можуть тлумачитися на користь суб`єкта владних повноважень.
Суд наголошує, що неналежне повідомлення ліцензіата про дату та час засідання, на якому вирішується питання про притягнення його до відповідальності, є істотним порушенням процедури прийняття рішення. Останнє позбавило позивача можливості скористатися правами, передбаченими п.7.7 Регламенту, а саме: давати пояснення, викладати свої думки та спростовувати висновки акта перевірки безпосередньо перед членами Комісії. З огляду на складність предмету розгляду й охоплення ним питання технічної безпеки припинення газопостачання на хімічному об`єкті (АТ "ОПЗ"), правового режиму несанкціонованого відбору, суд вважає, реальний діалог між сторонами на засіданні дозволив би пояснити критичні техногенні ризики, що об`єктивно могло вплинути на зміст кінцевого рішення.
Відповідно до п.5.4 Регламенту на засіданнях у формі відкритих слухань НКРЕКП: розглядає та приймає рішення з питань, що належать до її компетенції; розглядає і схвалює в межах своїх повноважень проекти актів законодавства, пропозиції стосовно вдосконалення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, проекти рішень НКРЕКП, що підлягають відкритому обговоренню; погоджує проєкти пропозицій зі збільшення потужності міждержавних з`єднань, наданих оператором газотранспортної системи; приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до її компетенції; затверджує щорічний звіт НКРЕКП; затверджує цей Регламент; розглядає справи про адміністративні правопорушення; розглядає питання щодо ліцензування, сертифікації, справи щодо дотримання суб`єктами господарювання ліцензійних умов, а також щодо застосування санкцій за порушення ліцензійних умов та законодавства з питань державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суміжних ринків.
Суд зазначає, що під час засідання для прийняття рішення про застосування до позивача передбачених Законом санкцій відповідач повинен був довести одночасно кілька груп обставин: законність призначення та проведення позапланової виїзної перевірки; дотримання меж предмета перевірки; належне повідомлення позивача про засідання Регулятора та реальну можливість участі в ньому; наявність у діях позивача складу кожного інкримінованого порушення; причинний зв`язок між поведінкою позивача і негативними наслідками, покладеними в основу санкції.
При цьому, суд зауважує, що акт перевірки від 06.11.2025 р. № 275 сам по собі є достатньою підставою для безпідставного застосування санкцій за порушення вимог законодавства та ліцензійних умов. Акт перевірки є службовим документом, який фіксує позицію комісії, однак не має наперед установленої доказової сили в адміністративному судочинстві. НКРЕКП як суб`єкт владних повноважень повинна довести, що позивач порушив конкретну норму права, що склад порушення є повним, що висновки ґрунтуються на належних доказах. 
Позивач, обґрунтовуючи відсутність у його діях складу вказаних правопорушень, акцентує увагу на об`єктивній неможливості дотримання окремих приписів Кодексу ГТС в силу специфіки технічної та правової природи взаємовідносин з контрагентами. Зокрема, щодо вимог абзацу 2 пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС у частині укладання технічної угоди АТ "ОДЕСАГАЗ" наголошує, що регулювання питань визначення фізико-хімічних показників та обліку природного газу потребує двостороннього узгодження волевиявлення. Позивач стверджує, що вжив усіх залежних від нього заходів, а відтак відсутність згоди з оператором ГТС щодо технічних параметрів взаємодії не може тлумачитися як протиправна бездіяльність саме Оператора ГРМ. Щодо оплати за несанкціонований відбір природного газу позивач заперечує самий факт виникнення такого зобов`язання. Наголошує, що тільки виконує функції з контролю, регулювання, приладового обліку природного газу, спожитого кінцевими споживачами, а тому не є замовником послуг транспортування. Несанкціонований відбір природного газу здійснено АТ "Одеський припортовий завод. 
В свою чергу, відповідач наполягає на правомірності висновків, викладених у акті перевірки, стверджуючи про наявність тривалого та системного порушення з боку позивача. Зазначає, що обов`язок Оператора ГРМ щодо забезпечення належного приладового обліку та укладання відповідних технічних угод є безумовним і не може ставитися в залежність від суб`єктивних факторів чи суперечок з третіми особами. Відповідач підкреслює, що дотримання встановленого п.3 глави 1 розділу XXI Кодексу ГТС строку оплати (до 20 числа наступного місяця) є обов`язковою для забезпечення фінансової стабільності ринку природного газу. Відповідач зауважує, що сам по собі факт ненадходження коштів у визначений термін є достатньою підставою для встановлення порушення, незалежно від наявності господарського спору між суб`єктами ринку щодо обсягів відбору. Регулятор наголошує, що АТ "ОДЕСАГАЗ" зобов`язаний організувати свою діяльність таким чином, щоб забезпечити безумовне виконання вимог нормативно-правових актів, а посилання позивача на технічні чи процедурні складнощі розцінюються відповідачем як спроба уникнення юридичної відповідальності за недотримання встановленого правопорядку на ринку природного газу.
Вирішуючи питання про правомірність висновків відповідача щодо недотримання позивачем вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, суд враховує наступне. 
Специфіка функціонування газотранспортної системи України та правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України визначено в Кодексі газотранспортної системи від 30.09.2015 р. № 2493 (далі - Кодекс ГТС). 
Згідно приписів глави 1 розділу IV Кодексу ГТС взаємовідносини між суміжними операторами газотранспортних систем регулюються угодою, укладеною відповідно до вимог цього Кодексу та Регламенту Комісії (ЄС) № 2015/703 від 30 квітня 2015 року, яким запроваджується кодекс мереж щодо правил взаємодії та обміну даними.
Правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2497.
Взаємовідносини стосовно визначення ФХП, правил обліку, приймання-передачі природного газу тощо регулюються положеннями цього Кодексу та технічною угодою, укладеною між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG/оператором газосховища/суміжним газовидобувним підприємством/оператором газорозподільної системи/прямим споживачем, яка передбачає: засади обміну інформацією, у тому числі специфікаціями у форматі даних і протоколів, які дають можливість співпраці із системою обміну інформацією оператора газотранспортної системи; установлення граничнодопустимих значень мінімального та максимального тиску газу; порядок визначення кількості природного газу та порядок визначення фізико-хімічних показників природного газу; порядок обмеження (припинення) транспортування природного газу у випадку невідповідності фізико-хімічним показникам, зазначеним у цьому Кодексі; порядок перевірки, повірки (у тому числі спільної) комерційних вузлів обліку газу; порядок надання доступу до телеметричних та вимірювально-розрахункових даних; порядок отримання вихідної інформації від комерційного (дублюючого) вузла обліку; зобов`язання стосовно передачі прогнозних обсягів закачування та відбору природного газу у терміни і на засадах, визначених у Кодексі (для оператора газосховища); порядок надання відомостей, необхідних для проведення розподілу планових обсягів транспортування замовникам послуг транспортування в точках входу/виходу; порядок узгодження графіків та порядок проведення ремонтних робіт і робіт з модернізації, які мають вплив на умови роботи суміжних систем; порядок дій на випадок виникнення перебоїв у роботі суміжних систем; порядок повідомлення про аварії та порядок взаємодії сторін у разі їх виникнення; порядок взаємодії та контактні дані диспетчерських служб оператора газотранспортної системи та оператора газосховищ; порядок обміну інформацією стосовно запланованих інвестицій, які мають вплив на умови роботи суміжних систем (для операторів суміжних систем); порядок врегулювання спорів; перелік комерційних та/або дублюючих вузлів обліку газу, встановлених у фізичних точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, які визначаються технічною угодою.
Оператор газорозподільної системи зобов`язаний укласти договір постачання природного газу з постачальником для покриття об`ємів (обсягів) втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу та у відносинах з оператором газотранспортної системи діє як споживач, крім випадку закупівлі природного газу відповідно до положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.
При наявності діючого постачальника оператор газорозподільної системи також має право закуповувати природний газ у власника природного газу (у тому числі ГДП, ВБГ, оптового продавця) для покриття об`ємів (обсягів) втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу. У такому випадку оператор газорозподільної системи у відносинах з оператором газотранспортної системи діє як замовник послуг транспортування з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом. При використанні природного газу на власні потреби для власної господарської діяльності оператор газорозподільної системи є споживачем.
Аналіз приписів глави 1 розділу IV Кодексу ГТС свідчить про розмежування правового регулювання міждоговірних відносин суб`єктів ринку природного газу на дві площини: господарсько-правову (договори транспортування) та організаційно-технічну (технічні угоди). 
Згідно з положеннями абз.3 п.2 вказаної глави, АТ "ОДЕСАГАЗ" як оператор газорозподільної системи зобов`язаний укласти технічну угоду саме з ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ". Необхідність укладання такого правочину обумовлена статусом позивача як суб`єкта, що експлуатує суміжну систему, яка безпосередньо поєднана з газотранспортною мережею у фізичних точках входу/виходу. Законодавець визначає технічну угоду як обов`язковий інструмент регламентації взаємовідносин стосовно: визначення фізико-хімічних показників та правил обліку природного газу; порядку приймання-передачі ресурсу в точках розмежування систем; встановлення параметрів тиску та порядку взаємодії диспетчерських служб; процедур обміну телеметричними даними та інформацією про аварійні ситуації. 
Таким чином, Кодекс ГТС визначає Оператора газотранспортної системи як єдиного контрагента, з яким позивач має узгодити технічний регламент взаємодії шляхом укладання відповідної технічної угоди, що є передумовою для належного обліку газу та дотримання параметрів його якості.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем за результатами проведеної позапланової виїзної перевірки виявлено, що між позивачем на ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ" не укладена технічна угода, що, на думку відповідача, є безумовним свідченням порушення АТ "ОДЕСАГАЗ" вимог абзацу 2 пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС. 
Разом з тим, судом встановлено, що на дату проведення перевірки між АТ "ОДЕСАГАЗ" та ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ" проходила процедура погодження умов Технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу. Сам акт перевірки № 275 не заперечує факту вчинення позивачем певних дій щодо укладення технічної угоди, зокрема, на стр.5 вказано, що 30.09.2025 р. АТ "ОДЕСАГАЗ" листом за вих. № 1681/22 направило Оператору ГТС два примірники технічної угоди для підписання; станом на дату перевірки відповіді від ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ" щодо результатів розгляду вищевказаного листа не надходило". Суд зауважує, що у зазначеному акті відповідачем не вказано відомості про те, що позивач отримав підписаний проект від ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ" і безпідставно його не підписав; що позивач відмовився від укладення технічної угоди; що позивач ухилявся від погодження її умов; або що саме дії позивача, а не бездіяльність чи незавершеність погодження з боку іншої сторони, спричинили відсутність підписаного документа.
Оцінюючи наведені обставини у контексті правомірності констатації правопорушення, суд приходить до висновку, що сам по собі факт відсутності на момент перевірки підписаного обома сторонами технічної угоди не може автоматично кваліфікуватися як винне порушення ліцензійних умов з боку позивача без врахування критерію вчинення ним усіх залежних від нього дій. Суд зауважує, що Регулятор при здійсненні контрольних функцій зобов`язаний досліджувати не лише формальну відсутність результату, а й відповідну поведінку суб`єкта господарювання. 
Встановлені судом обставини щодо направлення АТ "ОДЕСАГАЗ" проекту угоди на адресу ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ" свідчать про активну позицію позивача та його намір виконати вимоги абзацу 2 пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС. Оскільки укладання технічної угоди є двостороннім вольовим актом, її фіналізація перебуває поза межами одноосібного контролю позивача та безпосередньо залежить від волевиявлення суміжного оператора - ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ". Відтак, констатація порушення за умов, коли позивачем доведено факт ініціювання договірного процесу, а відповідачем не спростовано наявність об`єктивних перешкод, суперечить принципам обґрунтованості та пропорційності рішення суб`єкта владних повноважень. 
Таким чином, суд вважає, що висновки НКРЕКП про недотримання АТ "ОДЕСАГАЗ" вимог законодавства у цій частині є передчасними та такими, що ґрунтуються на формалістичному підході, який ігнорує реальні фактичні обставини справи та докази вчинення позивачем вичерпних заходів для нормативного врегулювання взаємовідносин із Оператором ГТС. 
Частиною 5 статті 1 глави 1 розділу І Кодексу ГТС закріплено, що несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу у таких випадках: за відсутності споживача в Реєстрі споживачів постачальника будь-якого постачальника протягом розрахункового періоду; за відсутності Оператора ГРМ у Реєстрі споживачів постачальника будь-якого постачальника протягом розрахункового періоду, крім випадку закупівлі природного газу відповідно до положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу; після закінчення строку, встановленого законодавством для припинення (обмеження) розподілу (транспортування) природного газу споживачам; шляхом самовільного під`єднання до газотранспортної системи та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку прямого споживача; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу прямого споживача. 
Відповідно до п.1-3 глави Х Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи має право припинити (обмежити) транспортування природного газу в точці входу до газотранспортної системи або точці виходу з газотранспортної системи у випадках: визнання аварійним стану систем газопостачання; невідповідності якості природного газу на точці входу.
Оператор газотранспортної системи зобов`язаний припинити (обмежити) транспортування природного газу в точці входу до газотранспортної системи або точці виходу з газотранспортної системи у випадках: несанкціонованого відбору природного газу (крім оператора газорозподільної системи); відсутності договірної потужності у точці входу/виходу; направлення замовником послуг транспортування повідомлення/доручення про припинення (обмеження) транспортування природного газу до точки виходу, в якій споживач, що порушує умови договору на постачання, одержує природний газ; недостатності фінансового забезпечення у замовника послуг транспортування, невиконання умов договору транспортування природного газу; в інших випадках, передбачених законодавством.
Оператор газотранспортної системи/замовник послуг транспортування надає повідомлення/доручення про припинення (обмеження) транспортування природного газу виконавцю з використанням електронного цифрового підпису уповноваженої особи. Відповідальність за наявність підстав для припинення (обмеження) транспортування/постачання природного газу несе ініціатор такого припинення (обмеження).
Припинення (обмеження) транспортування природного газу здійснюється у порядку, встановленому цим розділом, договором транспортування, Правилами постачання природного газу та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють питання припинення (обмеження) транспортування природного газу.
За п.5-7 глави Кодексу ГТС повідомлення про припинення (обмеження) можуть стосуватися лише тих фізичних точок виходу, стосовно яких існують технічні можливості здійснення припинення (обмеження) транспортування природного газу до споживача.
До повідомлення про припинення (обмеження) транспортування природного газу додаються документи, які підтверджують наявність умов припинення (обмеження) транспортування/постачання природного газу, визначених Правилами постачання природного газу.
У повідомленні про припинення (обмеження) транспортування природного газу замовник послуг транспортування (постачальник) зобов`язаний визначити, зокрема: точку виходу, якої стосується повідомлення; дату припинення (обмеження) транспортування природного газу оператором газотранспортної системи до точки виходу, в якій споживач одержує природний газ, але не раніше строку, визначеного Правилами постачання природного газу; підставу припинення (обмеження) транспортування/постачання природного газу; дані представника замовника послуг транспортування (постачальника), який має повноваження на цілодобові контакти з оператором газотранспортної системи (ім`я, прізвище, посада, номер телефону та факс), у тому числі для прийняття обов`язкового письмового рішення стосовно відкликання повідомлення.
У разі припинення (обмеження) постачання природного газу бюджетним установам та організаціям повідомлення про припинення (обмеження) транспортування природного газу повинно бути надіслане оператору газотранспортної системи разом з документами, визначеними пунктом 6 цієї глави, не пізніше одинадцяти днів до зазначеної в повідомленні дати припинення (обмеження) транспортування природного газу, у разі припинення (обмеження) постачання природного газу на підприємствах металургійної та хімічної промисловості - не пізніше 6 (шести) календарних днів до зазначеної у повідомленні дати припинення (обмеження) транспортування природного газу, у разі припинення (обмеження) постачання природного газу іншим споживачам - не пізніше чотирьох календарних днів до зазначеної в повідомленні дати припинення (обмеження) транспортування природного газу.
Згідно приписів глави 1 розділу ХХІ Кодексу ГТС у випадку несанкціонованого відбору природного газу з газотранспортної системи оператор газотранспортної системи стягує плату за несанкціонований відбір, що включає, у тому числі вартість потужності точки виходу до газорозподільної системи/прямого споживача.
Оператор газотранспортної системи складає та направляє відповідному оператору газорозподільної системи/прямому споживачу односторонній акт про несанкціонований відбір та рахунок на оплату у строк до 14 числа місяця, наступного за місяцем здійснення несанкціонованого відбору.
Односторонній акт про несанкціонований відбір підписується оператором газотранспортної системи, у якому зазначається, зокрема: EIC-код оператора газорозподільної системи/прямого споживача, через точку виходу до якого відбувся несанкціонований відбір газу; обсяг несанкціонованого відбору природного газу; розрахунок плати за несанкціонований відбір; дата складання акта.
Оператор газорозподільної системи/прямий споживач зобов`язані сплатити оператору газотранспортної системи плату за несанкціонований відбір у строк до 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено несанкціонований відбір.
Матеріалами адміністративної справи підтверджено, що НКРЕКП за результатами проведеної позапланової виїзної перевірки виявлено факт несплати позивачем плату за несанкціонований відбір у строк до 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено несанкціонований відбір, що , що, на думку відповідача, є безумовним свідченням порушення АТ "ОДЕСАГАЗ" вимог пункту 3 глави 1 розділу ХХІ Кодексу ГТС. 
Судом установлено, що первинна фактична подія, навколо якої сформовано висновок про плату за несанкціонований відбір, стосується споживання природного газу ОПЗ у період 08-14 вересня 2024 року. Із матеріалів справи вбачається, що Оператор ГТС ідентифікував спірний відбір із прив`язкою до об`єкта ОПЗ, а не як фізичне споживання газу АТ "ОДЕСАГАЗ". Водночас відповідач, покладаючи на позивача обов`язок сплатити 221399759,40 грн., не розмежував належним чином: фактичного споживача; замовника послуг транспортування; постачальника, у реєстрі якого перебував споживач; оператора ГРМ, який забезпечував розподіл; та Оператора ГТС, який адмініструє інформаційну платформу і здійснює транспортування.
Матеріали справи містять відомості про те, що 03.09.2024 р. АТ "ОДЕСАГАЗ" направило ОПЗ письмове повідомлення про необхідність припинення газопостачання з 08.09.2024 р. 08, 09, 10 та 13 вересня 2024 року представники позивача прибували на об`єкт ОПЗ для вчинення дій щодо припинення розподілу природного газу, однак не були допущені на територію споживача, про що складалися відповідні акти. Складання актів про недопуск має істотне доказове значення, оскільки свідчить про активну поведінку оператора ГРМ та про те, що неприпинення розподілу не було наслідком його бездіяльності. 10 та 11 вересня 2024 року позивач звертався до Оператора ГТС з листами щодо необхідності зменшення тиску та вжиття заходів, без яких механічне припинення розподілу газу на складному хімічному об`єкті могло бути небезпечним. Наведене, на думку суду, свідчить про те, шо позивач не обмежився формальним листуванням зі споживачем, а ініціював міжоператорську координацію, необхідну для безпечного припинення газопостачання складного промислового об`єкта.
Суд враховує, що у справі йдеться не про побутовий чи типовий малий комерційний об`єкт, а про підприємство хімічної промисловості, функціонування якого пов`язане з технологічними процесами, безпекою персоналу, ризиками для довкілля та суміжної інфраструктури. За таких умов формальне твердження про обов`язок негайного припинення розподілу без аналізу технічних наслідків є юридично недостатнім. При цьому, згідно висновків ДП "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" та науково-технічний аналіз Корпорації "Науковий парк "Київська політехніка"" відмова АТ "ОДЕСАГАЗ" від "миттєвого" перекриття центральної засувки є технічно правильною й такою, що відповідає принципу ALARP і належній обачності щодо об`єкта ССЗ, оскільки відсутність вузла редукування газу тільки на потреби заводу АТ "ОПЗ" (за межами території АТ "ОПЗ") не дозволяє оператору газорозподільчих мереж АТ "Одесагаз", при існуючий системі газопостачання без порушення чинних норм, знизити тиск газу на підприємство АТ "ОПЗ" без зниження тиску газу існуючим споживачам смт. Чорноморське, с.Гвардійське, с.Нова Дофінівка, с.Нові Біляри та може спричинити техногенну "аварію", згідно вимог Кодексу Цивільного захисту України.
З огляду на вказане, суд вважає, що НКРЕКП повинна була оцінити не лише дії АТ "ОДЕСАГАЗ", а й поведінку інших учасників ринку: ОПЗ, який продовжив споживання та не допустив представників оператора ГРМ; Оператора ГТС, до якого звертався позивач; постачальника ОПЗ, у реєстрі якого перебував споживач; а також замовників послуг транспортування. Без такої оцінки неможливо обґрунтовано встановити, що саме позивач є належним суб`єктом відповідальності.
В свою чергу, НКРЕКП у своїх висновках не надала належної оцінки тому, що доступ до запірних пристроїв або іншого обладнання на території споживача залежав не лише від оператора ГРМ. Якщо споживач фізично не допустив представників оператора ГРМ до об`єкта, Регулятор повинен був оцінити, які саме альтернативні правомірні та безпечні дії залишалися у розпорядженні АТ "ОДЕСАГАЗ", чи міг оператор ГРМ здійснити припинення без доступу до об`єкта, чи не створювало це неприйнятних ризиків, і чи були такі дії технічно та юридично можливими.
Відповідач не довів, що позивач мав реальну, безпечну та правомірну можливість одноосібно припинити розподіл природного газу ОПЗ у період 08-14 вересня 2024 року, однак безпідставно цього не зробив. Натомість матеріали справи свідчать про протилежне: позивач вживав заходів, але їх реалізація заблокована фактичними та технічними обставинами, які НКРЕКП не спростувала. Суд погоджується з доводом позивача, що Регулятор не мав права ігнорувати технічні ризики та розглядати ситуацію виключно як бухгалтерський або розрахунковий борг. Коли йдеться про потенційно небезпечний об`єкт, обов`язок адміністративного органу мотивувати рішення є підвищеним. Такий орган повинен показати, чому обраний ним висновок враховує безпеку, пропорційність і реальні можливості суб`єкта.
Таким чином, доводи АТ "ОДЕСАГАЗ" про вчинення ним залежних від нього дій щодо припинення розподілу природного газу ОПЗ знайшли своє підтвердження, а висновки НКРЕКП про протиправну бездіяльність позивача є необґрунтованими.
Положеннями ч.5, 6 ст.14 Закону № 1540-VIII визначено, що голосування на засіданнях Регулятора здійснюється членами Регулятора особисто та самостійно.
Рішення Регулятора вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше чотирьох членів Регулятора, присутніх на засіданні. Кожний член Регулятора має один голос. Член Регулятора, не згодний з прийнятим рішенням, може письмово викласти свою окрему думку, яка додається до такого рішення.
Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.
Рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Регулятор веде реєстр всіх прийнятих рішень та забезпечує вільний доступ до них на своєму офіційному веб-сайті у затвердженому ним порядку.
Відповідно до ч.2, 3 ст.22 Закону № 1540-VIII за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії. За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, Регулятор може застосовувати адміністративні стягнення. 
У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30 денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.
Статтею 59 Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 р. № 329-VIII (далі - Закон №329-VIII) встановлено порядок відповідальності суб`єктів ринку природного газу за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку природного газу. 
Зокрема, в ч.1 цієї статті закріплено, що суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. 
Відповідно до ч.2 ст.59 Закону №329-VIII до правопорушень на ринку природного газу віднесено: 1) порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності; 2) несанкціонований відбір природного газу; 3) використання природного газу споживачами в обсягах, що перевищують підтверджені в установленому порядку постачальниками; 4) неподання або несвоєчасне надання звітності, передбаченої цим Законом, а також подання недостовірної інформації у такій звітності; 4-1) порушення обов`язку з відкриття поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за послуги розподілу природного газу, та порушення обов`язку з перерахування на рахунки із спеціальним режимом використання коштів за розподіл природного газу, зарахованих на інші рахунки, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відповідно до частини третьої статті 40 цього Закону; 5) використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; 6) необґрунтована відмова в доступі до газотранспортної або газорозподільної системи, газосховища або установки LNG або у приєднанні до газотранспортної або газорозподільної системи; 7) несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури; 8) самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання; 9) відмова у доступі уповноважених працівників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи, постачальника до приміщень, житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади (пристрої), лічильники газу, якщо обов`язок надання такого доступу встановлюється законодавством; 10) невиконання законних постанов, розпоряджень, наказів, рішень та приписів суб`єктів владних повноважень на ринку природного газу, а також створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами таких суб`єктів; 11) неподання або несвоєчасне подання оператору газотранспортної системи, оператору газорозподільної системи, оператору газосховища, оператору установки LNG та суб`єктам владних повноважень на ринку природного газу інформації, передбаченої законодавством, або надання завідомо неправдивої інформації; 12) створення перешкод у виконанні робіт, пов`язаних з обслуговуванням об`єктів постачання природного газу та вжиття заходів до повного або часткового припинення постачання природного газу споживачам; 13) порушення технічних регламентів, норм, правил; 14) необґрунтована відмова у складенні та підписанні актів приймання передачі природного газу; 15) невиконання вимог Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" щодо встановлення вузлів обліку природного газу та/або припинення розподілу природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку; 16) зловживання на оптовому енергетичному ринку, а саме: а) порушення заборон щодо використання інсайдерської інформації, встановлених частиною другою статті 57-1 цього Закону; б) маніпулювання на оптовому енергетичному ринку; в) спроба маніпулювання на оптовому енергетичному ринку; 17) здійснення операцій з оптовими енергетичними продуктами без реєстрації як учасника оптового енергетичного ринку; 18) порушення на оптовому енергетичному ринку, що не є зловживанням на оптовому енергетичному ринку, а саме: а) неоприлюднення інсайдерської інформації; б) оприлюднення інсайдерської інформації з порушенням встановлених вимог.
Наведений перелік правопорушень є вичерпним та не передбачає наявність інших видів правопорушень, що можуть бути допущені ліцензіатами на ринку природного газу. 
За ч.3, 5, 6 ст.59 Закону №329-VIII у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу до відповідних суб`єктів ринку природного газу можуть застосовуватися санкції у виді: 1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) припинення дії ліцензії.
Під час визначення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор враховує серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку природного газу та його суб`єктів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами. Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку природного газу вважаються обтяжуючими обставинами.
Рішення Регулятора про застосування санкцій за правопорушення, передбачені цією статтею, приймається у 30-денний строк з дня складення акта перевірки чи висновку про результати розслідування зловживань та інших порушень на оптовому енергетичному ринку.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду питання застосування до позивача відповідальності за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, базуючись на висновках позапланової виїзної перевірки, викладених в акті від 06.11.2025 р. № 275 відповідачем прийнято постанову "Про накладення штрафу на АТ "ОДЕСАГАЗ" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу" від 02.12.2025 р. № 1963. Згідно останньої, на позивача накладено штраф у розмірі 256734 грн. за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме Кодексу ГТС, а саме: абзацу другого пункту 2 глави 1 розділу IV згідно з яким взаємовідносини стосовно визначення ФХП, правил обліку, приймання-передачі природного газу тощо регулюються положеннями цього Кодексу та технічною угодою, укладеною між оператором газотранспортної системи та оператором газорозподільної системи, пункту 3 глави 1 розділу ХХІ у частині зобов`язання оператора газорозподільної системи сплатити оператору газотранспортної системи плату за несанкціонований відбір у строк до 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено несанкціонований відбір. 
Аргументуючи протиправність оскаржуваної постанови, позивач наголошує, що застосована санкція не відповідає критеріям пропорційності та мотивування, оскільки відповідачем в оскаржуваній постанові не вказав яке саме порушення, передбачене ст.59 Закону №329-VIII вчинено позивачем, не мотивував наявність складу порушення, не оцінив обставини, що пом`якшують або виключають відповідальність, і й не довів пропорційність обраного заходу. Відповідач заперечує проти наведених доводів, наголошуючи на дискреційність своїх повноважень. 
Суд зазначає, що накладення штрафу є втручанням у майнову сферу суб`єкта господарювання та водночас заходом публічно-правового реагування на поведінку ліцензіата. Тому такий захід має відповідати не лише формальній наявності повноваження, а й принципу пропорційності. Регулятор повинен показати, чому саме штраф є необхідним, чому саме в такому розмірі, які обставини справи враховані, які докази покладені в основу та чому менш обтяжливі засоби не є достатніми.
Верховний Суд у постанові від 30.04.2025 р. у справі № 620/2206/20 дійшов висновку, що обґрунтування розміру штрафної санкції, а також неможливості застосування штрафної санкції у меншому розмірі, повинно наводитися у постанові суб`єкта владних повноважень. Зазначення порушень в акті перевірки чи в проектах документів не може вважатися належним обґрунтуванням розміру санкції, оскільки конкретна санкція визначається не під час перевірки, а на засіданні НКРЕКП під час вирішення питання про відповідальність суб`єкта господарювання та прийняття відповідного рішення. 
Аналогічна позиція також висловлена у постановах Верховного Суду від 13.03.2024 р. у справі № 420/1367/22 та від 29.03.2024 р. у справі № 640/30290/21, від 27.05.2025 р. у справі 640/1981/22. 
Суд зазначає, що постанова № 1963 не містить достатньої індивідуалізованої мотивації розміру штрафу. З її змісту не вбачається, що НКРЕКП оцінила добросовісну поведінку позивача, його спроби припинення розподілу, недопуск до об`єкта, листування з Оператором ГТС, наявність технічних ризиків, існування договорів транспортування, реєстрацію ОПЗ у Реєстрі споживачів постачальника та рішення господарського суду щодо тієї ж суми.
Крім того, в оскаржуваній постанові НКРЕКП не оцінило серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку електричної енергії та учасників ринку, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, тобто не виконало вимог ч.5 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" та не обґрунтувало застосування санкції саме у такому розмірі.
Суд зауважує, що не ставить під сумнів загальне право Регулятора застосовувати санкції до ліцензіатів у разі встановлення порушень. Однак у цій справі НКРЕКП не довела самого порушення у належному обсязі. Відтак питання пропорційності санкції набуває додаткового значення: не може бути пропорційним штраф, накладений за недоведений склад порушення.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем під час прийняття постанови від 02.12.2025 р. № 1963 "Про накладення штрафу на АТ "ОДЕСАГАЗ" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу" не враховано усі обставини, що мають значення для належної перевірки дотримання позивачем вимог законодавства та ліцензійних умов, як наслідок, прийняв необґрунтоване рішення про застосування санкцій, передбачених Законом. 
Отже, постанова від 02.12.2025 р. № 1963 "Про накладення штрафу на АТ "ОДЕСАГАЗ" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу" є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. 
Також з матеріалів адміністративної справи вбачається, що для усунення порушень, виявлених під час перевірки, відповідачем прийнято розпорядження № 201-р "Про усунення порушень АТ "ОДЕСАГАЗ", яким позивача зобов`язано усунути порушення нормативно правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме Кодексу ГТС, і для чого у строк: 
1) до 31.12.2025 р. забезпечити провадження діяльності з розподілу природного газу за наявності технічної угоди між ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" та АТ "ОДЕСАГАЗ". Про виконання зазначеного зобов`язання повідомити НКРЕКП та Сектор НКРЕКП у Одеській області у термін до 15.01.2026 р. з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів; 
2) до 01.07.2026 р. сплатити ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" плату за несанкціонований відбір, зазначену в Акті № 275. Про виконання зазначеного зобов`язання повідомити НКРЕКП та Сектор НКРЕКП у Одеській області у термін до 15.07.2026 р. з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів.
Оцінюючи правомірність розпорядження "Про усунення порушень АТ "ОДЕСАГАЗ" від 02.12.2025 р. № 201-р, суд виходить з того, що даний акт є похідним від висновків, викладених в акті перевірки № 275, та змісту постанови № 1963 про накладення штрафу. В силу принципу юридичної цілісності адміністративного акта, законність розпорядження про усунення порушень перебуває у прямій залежності від обґрунтованості констатованих Регулятором складів правопорушень. У разі спростування в судовому порядку фактичних та правових підстав, що стали осново акта перевірки, розпорядження як інструмент адміністративного примусу втрачає свою правову опору та не може залишатися чинним.
За результатами судового розгляду встановлено, що НКРЕКП не доведено наявності вини у діях позивача щодо відсутності технічної угоди, враховуючи доведений факт ініціювання АТ "ОДЕСАГАЗ" договірного процесу. Аналогічно, відповідачем не обґрунтовано обов`язку позивача сплатити кошти у розмірі 221 399 759,40 грн як плату за несанкціонований відбір, оскільки Регулятором не надано належної правової та технічної оцінки доказам, що спростовують обсяги такого відбору та саму можливість його вчинення з огляду на специфіку об`єктів газопостачання. Суд констатує, що процедура прийняття оскаржуваних актів характеризується істотною дефектністю, оскільки позивача позбавлено права бути вислуханим, а принцип пропорційності втручання проігноровано.
Окремої правової оцінки потребує пункт розпорядження щодо зобов`язання позивача сплатити заборгованість перед ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ". Суд наголошує, що розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов за своєю природою не може слугувати інструментом адміністративного підтвердження або стягнення спірного приватноправового боргу. Використання владних повноважень Регулятора для спонукання до оплати сум, належність та розмір яких є предметом господарського спору, становить собою підміну судових функцій та створення позасудового механізму вирішення цивільно-правових претензій. Регуляторний нагляд не повинен перетворюватися на засіб обходу встановленого законом порядку стягнення дебіторської заборгованості між суб`єктами ринку. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розпорядження відповідача від 02.12.2025 р. № 201-р не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та пропорційності, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню. 
Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача. 
Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ "ОДЕСАГАЗ", то сплачений позивачем судовий збір у сумі 5324,80 грн. підлягає стягненню на його користь з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" (65003, м.Одеса, вул.Одарія, буд.1, код ЄДРПОУ 03351208) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м.Київ, вул.Сім`ї Бродських, буд.19, код ЄДРПОУ 39369133) про визнання протиправними та скасування актів задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м.Київ, вул.Сім`ї Бродських, буд.19, код ЄДРПОУ 39369133) від 02.12.2025 р. № 1963 "Про накладення штрафу на АТ "ОДЕСАГАЗ" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу".
Визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м.Київ, вул.Сім`ї Бродських, буд.19, код ЄДРПОУ 39369133) від 02.12.2025 р. № 201-р "Про усунення порушень АТ "ОДЕСАГАЗ"".
Стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м.Київ, вул.Сім`ї Бродських, буд.19, код ЄДРПОУ 39369133) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" судовий збір у розмірі 5324 (п`ять тисяч триста двадцять чотири) грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко