РІШЕННЯ
іменем України
23 червня 2026 року	Справа №451/1019/26	
 	Провадження № 2/451/660/26	

Радехівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді Магонь О. З.
секретаря судового засідання Федорук І. Б.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Радехові цивільну справу №451/1019/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
установив:
Стислий виклад позиції учасників процесу
4 червня 2026 року адвокат Мулявка Назар Олегович в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої вимоги сторона позивача обґрунтувала тим, що 21 листопада 2009 року між сторонами був укладений шлюб, що зареєстрований Станинською сільською радою Радехівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №2. Сімейне життя у сторін не склалося. Позивач вказує, що у неї з відповідачем різні погляди на життя, це призводило до частих конфліктів між ними. Непорозуміння та сварки створювали напружену атмосферу у сім`ї. З 2024 року сторони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть. Фактично шлюб існує формально. Від цього шлюбу у сторін народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 . Спроби примиритись з відповідачем та зберегти сім`ю були безуспішними. Між сторонами немає порозуміння, а відтак примирення не є можливе. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що позивач з відповідачем разом не проживає, у кожного зі сторін є своє особисте життя, позивач просить не надавати строку для примирення (а.с.3-6).
Із цих підстав, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 21 листопада 2009 року Станинською сільською радою Радехівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №2.
Відповідач ОСОБА_2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.
Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі
Суддя своєю ухвалою від 8 червня 2026 року прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у справі, ухвалила здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначила судове засідання (а.с.1-2).
15 червня 2026 року суду поступила заява представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Мулявки Н. О., у якому зазначив, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд не надавати строк на примирення, а також здійснювати розгляд справи без її участі. Просить розглянути справу без участі сторони позивача, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.27).
Відповідач ОСОБА_2 подав суду клопотання від 16.06.2026, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить прийняти рішення про розірвання шлюбу. Крім того, просить розгляд цієї справи проводити без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.30).
Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.
Таким чином, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Установлені судом фактичні обставини справи 
21 листопада 2009 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Станинською сільською радою Радехівського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21 листопада 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №2, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_2 від 21 листопада 2009 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - « ОСОБА_3 », дружини - « ОСОБА_7 »(а.с.8).
За час перебування у шлюбі у подружжя згідно з копією Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 7 липня 2010 року (а.с.16), народився ІНФОРМАЦІЯ_6 син ОСОБА_3 , відповідно до копії Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 від 4 березня 2016 року (а.с.18), - донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , на підставі копії Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 від 4 березня 2016 року, - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.19).
ІНФОРМАЦІЯ_8 син сторін ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 1 квітня 2026 року (а.с.17).
Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, що свідчить про остаточний розпад сім`ї.
Зміст спірних правовідносин
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем.
Позиція суду
Згідно зі статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.
Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду
Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
На підставі статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.
Із огляду на частину другу статті 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
Позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не бажає зберігати шлюб з відповідачем.
Отже, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.
Суд уважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно із абзацом другим частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Щодо розподілу судових витрат
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Ураховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а саме 665,60 грн. Крім того, 665,60 грн сплаченого судового збору потрібно стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 141, 142, 211, 247, 258 - 259, 263 - 265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 51 Конституції України, ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд
ухвалив:
задовольнити позов ОСОБА_1 .
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 таОСОБА_2 , який зареєстрований 21 листопада 2009 року Станинською сільською радою Радехівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Повернути  ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, який перераховано 2 червня 2026 року на розрахунковий рахунок НОМЕР_6 у ГУК Львів/Радехівська тг/22030101, код отримувача 38008294, відповідно до квитанції №5508-5229-8961-9286 від 02.06.2026.
Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасники процесу
Позивач  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ).
Представник позивача ОСОБА_8 (адреса: АДРЕСА_2 ).
Відповідач  ОСОБА_2 (   ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 ). 

Головуючий суддя	Магонь О. З. 	

Рішення виготовлено 23 червня 2026 року.