КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/2190/26 
Провадження № 2/552/2046/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2026 року Київський районний суд м. Полтави в складі: 
головуючого судді - Кузіної Ж.В. 
секретар судового засідання – Гасанової Т. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 22.05.2020 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500830815. Банк надав відповідачу кредит у розмірі 21829 грн 60 коп строком на 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23% за користування кредитом. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. Станом на 21.09.2021 загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 26556 грн. 21 коп. 
20.09.2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.04.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належно, причина неявки невідома. На адресу суду 14.05.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій вона просила застосувати строки позовної давності до вимог позивача, відмовити в задоволенні позовних вимог у частині, яка не підтверджена належними та допустимими доказами, не брати до уваги документів, які не стосуються кредитного договору №500830815 від 22.05.2020, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до розумного та спів мірного розміру, з мотивів викладених у відзиві.
26.05.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначили, що доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. 
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 22.05.2020 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500830815, а також паспорт споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості усіх супутніх послуг. Банк надав відповідачу кредит у розмірі 21 829 грн 60 коп строком на 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23% за користування кредитом.
Встановлено, що банком зобов`язання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала. 
Також встановлено, що 20.09.2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 22.05.2020, укладеним між АТ «Альфа Банк» та відповідачем. 
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.
Встановлено, що станом на 21.09.2021 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить 26 556 грн 21 коп, що складається з тіла кредиту у розмірі 20 994 грн. 66 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 5 561 грн. 55 коп.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 26556 грн 21 коп. 
Що стосується заперечень відповідача в частині застосування строків позовної давності до вимог позивача, то суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статей 256, 257 ЦПК України позовна давність є строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Заперечуючи проти позову, відповідач подав заяву про застосування позовної давності та зазначив, що з моменту виникнення права на позов минуло більше трьох років.
Оцінюючи наведені доводи, суд враховує, що згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, у період дії в Україні воєнного стану перебіг позовної давності, визначеної Цивільним кодексом України, зупинявся на строк дії такого стану.
Воєнний стан в Україні введено з 24 лютого 2022 року та є продовженим . Отже, час дії воєнного стану не підлягає включенню до строку позовної давності та не враховується при визначенні моменту її спливу.
Таким чином, доводи відповідача про сплив строку позовної давності є безпідставними та спростовуються встановленими судом обставинами і вимогами закону.
Враховуючи викладене, підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, передбачених частинами третьою та четвертою статті 267 Цивільного кодексу України, суд не вбачає, а тому заява відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає.
У ЦПК України визначено види судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 9200 грн. позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024, копія акту № 4 прийняття-передачі наданих послуг від 02.06.2025 року, копія платіжної інструкції від 10.06.2025 року № 2703. 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідач у відзиві на позовну заяву просила зменшити витрати на правничу допомогу посилаючись на те, що справа не є складною та не потребувала значного обсягу правової роботи, тому просила суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до розумного та співмірного розміру.
Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, розмір задоволених позовних вимог, клопотання представника відповідача та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 3 000,00 грн.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача крім суми заборгованості, 3 328,00 грн. сплаченого судового збору та 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК Українидатою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 76-81, 141, 259, 263- 265,268 ЦПК України,-
В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 26556 грн 21 коп., понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3328 грн 00 коп, витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн 00 коп, а всього 32 884 грн. 21 коп. (тридцять дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири гривні двадцять одна копійка).
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», (місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2, код ЄДРПОУ 40340222);
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Ж.В.Кузіна