Справа №577/96/26 	
Номер провадження 22-ц/816/2108/26 	
Категорія - 39 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Черних О.М. (суддя-доповідач), суддів: Петен Я.Л., Замченко А.О.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої звернулась ОСОБА_2 , на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2026 року, ухваленого під головуванням судді Кравченка В.О., в цивільній справі № 577/96/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
УСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст вимог позову
У січні 2026 року представник ТОВ «Коллект центр» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 15233 грн 35 коп. з яких: 5000,00 грн. - тіло кредиту; 10141,85 грн. проценти; 80,00 грн. інфляційні збитки та 11,50 грн. нарахованих 3 % річних.
Позовна заява вмотивована тим, що 26.06.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 75216327 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписавши його у порядку ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». За вказаним договором відповідачка отримала 3000,00 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника під 1,99 % в день, строк позики 30 днів. 
Крім того, 26.06.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 підписали Додаткову Угоду № 75216327 до Договору позики № 75216327 від 26.06.2021, за умовами якої остання збільшила суму наданої позики на 2000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 5000,00 грн
У договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями.
27.01.2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали Договір факторингу № 27/01/2022, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до позичальників, у тому числі і за договором № 75216327.
За Договором № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитним договором № 75216327. 
Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, в свою чергу в зв`язку з порушенням умов договору та не сплатою боргу у відповідачки утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути та стягнути понесені судові витрати.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2026 року, у складі головуючого судді - Кравченка В.О., позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договором позики № 75216327, що утворилася станом на 17.12.2025 в сумі 3840,91 грн., з яких: 3771,85 грн. - тіло кредиту; 60,38 грн. інфляційних збитків та 8,68 грн. нарахованих 3 % річних, а також судовий збір - 610,78 грн. та 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу. 
Суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконала, а тому позивач має право вимагати виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми позичених коштів, інфляційних збитків та 3% річних. Разом з тим вважав, що задоволенню не підлягає стягнення відсотків за користування кредитом, які нараховані поза межами строку дії кредитного Договору, зарахувавши вже сплачені відсотки відповідачкою в суму боргу.
Стягнуто судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
ОСОБА_1 вважає, що рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2026 року не відповідає вимогам законності та обґрунтованості. Вказала, що суд першої інстанції неналежним чином дослідив докази, порушуючи норми матеріального та процесуального права. Скаржник вважає, що позивачем нараховані відсотки поза межами строку кредитування, оскільки кредитний договір укладено 26.06.2021 на 30 днів, тому нарахування відсотків за відсотковою ставкою, яка зазначена в договорі, можливе лише до 26.07.2021. Крім того, зазначила, що строк дії договору закінчено 26.07.2021, в той час коли банк звернувся з позовом 07.01.2026, тобто після сплину строку позовної давності. В документах відсутні підписи сторін. Звернула увагу суду на те, що договір факторингу наданий позивачем без розділу, який визначає предмет договору факторингу та ціну продажу заборгованості, також всі додаткові угоди надані позивачем не містять в собі ціни продажу заборгованості. Крім того, надані форми реєстру прав вимоги взагалі незаповнені, не мають в собі жодної інформації про відповідача чи суми боргу.
Посилаючись на норми Закону, практику Верховного Суду, просила скасувати рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2026 року та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2026 року - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що кредитні зобов`язання відповідачки перед банком підтверджуються договором, який підписаний шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» та погоджено істотні умови договору. Позивач виконав умови договору, надав відповідачці кошти відповідно до укладення договірних відносин кредитування. Наголошує, що судом першої інстанції проаналізовано розрахунок заборгованості та стягнуто відсотки за користування кредитом в межах строку договору. Посилання відповідачки на пропущення строку позовної давності щодо будь якої позовної вимоги є безпідставним та необґрунтованим, враховуючи вимоги ст. 257, 258 ЦК України, п. 12,19 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України з урахуванням роз`яснень Верховного Суду, які викладені у постанові від 07.09.2022 по справі N 679/1136/21. 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2026 року справу передано судді-доповідачеві - Черних О.М.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 28.04.2026 апеляційну скаргу було залишено без руху. 
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 05.05.2026 відкрито апеляційне провадження в указаній справі.
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 05.05.2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Позиція апеляційного суду 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини справи
26.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики № 75216327 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого відповідачка отримала 3000,00 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальниці, а остання зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти (а.с. 25).
Умовами вказаного Договору передбачено:
- п.1: за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики;
- п. 2: параметри та умови позики, параметри і графік повернення позики та сплати процентів: сума позики - 3000,00 грн.; строк позики (строк Договору - 30 днів); процентна ставка (базова)/день - 1,99 % (фіксована); дата надання позики - 26.06.2021; дата повернення позики (останній день) - 26.07.2021; знижена процентна ставка - 0,60 % на день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70%;
- п. 4: проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики;
- п. 5: підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»;
- до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі "Правила"), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі;
- п. 12: цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
У п. 18 Договору указані, зокрема реквізити позичальника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт: серії НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахунок: НОМЕР_4 .
Вказаний кредитний Договір та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 32Tk5tfMP9.
26.06.2021 ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 підписали Додаткову Угоду № 75216327 до Договору позики № 75216327 від 26.06.2021, за умовами якої остання збільшила суму наданої позики на 2000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 5000,00 грн. (а.с. 47).
Вказана Додаткова Угода підписана ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 4vK0zGgnXD.
Згідно довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» № КД-000052595/ТНПП від 19.09.2025 останнє діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (Рішення НБУ про включення до Реєстру платіжної інфраструктури та видачу ліцензії від 27 квітня 2023 року № 21/764-рк), та підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідний кредитів» (код за ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: 1) дата 26.06.2021; 2) номер платежу bf42с644…; 3) сума 3000,00 грн.; 4) отримувач Алексєєвська Вікторія- ЕПЗ номер НОМЕР_4 (а.с. 58).
Довідка ТОВ «ФК «Фінекспрес» № КД-000052593/ТНПП від 19.09.2025 підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідний кредитів» (код за ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: 1) дата 26.06.2021; 2) номер платежу 30b-4eb2-48f6-8766…; 3) сума 2000,00 грн.; 4) отримувач Алексєєвська Вікторія- ЕПЗ номер НОМЕР_4 (а.с. 58 зв.б.).
Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором позики № 75216327 від 26.06.2021 та Додатковою угодою виконало, надавши у розпорядження відповідачці ОСОБА_1 суму кредитних коштів у розмірі 3000,00 грн. та 2000,00 грн.
Відповідно до Договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 12 - 16). 
За цим Договором Клієнт - Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 135 164 792 грн. 66 коп. (Сто тридцять п`ять мільйонів сто шістдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто дві гривні 66 копійок), а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами позики, укладеними між Клієнтом і Боржниками (п.п. 2.1.п. 2).
Право вимоги переходить до Фактора після здійснення повного Фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 2), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги (п.п. 6.1.4 п. 6).
Сторони домовились, що розмір Фінансування за Реєстром Боржників складає 6 405 568 грн 95 коп. (п.п. 7.1. п. 7).
ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за відступлення права вимоги за Договором факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 - 6405568,95 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 32465 від 27.01.2022 (а.с. 21).
Згідно Актів прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло Реєстр Боржників (а.с. 22, 23).
Згідно Реєстру Боржників № 1 до Договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 (рядок 3402) та витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним Договором № 75216327 у розмірі 15141,85 грн, з яких: 5000,00 грн - тіло кредиту; 10141,85 грн процентів (а.с. 24, 26, 27, 28).
Відповідно до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 29-34). 
Права вимоги вважається відступленим (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Дадаток №4) (п.п. 5.2).
28.02.2023 ТОВ «Коллект Центр» (Сторона 1) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Сторона 2) склали акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 про наступне:
1. Сторона 1 має перед Стороною 2 непогашені грошові зобов`язання у сумі 15 214 406,31 гривень 31 коп., які виникли на підставі, зокрема Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 зобов`язання в сумі - 5 312 491,59 грн 59 коп.
2. Сторона 2 має перед Стороною 1 непогашене грошове зобов`язання у сумі 16 367 512,20 гривень 20 коп., що виникло на підставі:
Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023.
3. Сторони підтверджують реальність та обсяги взаємних заборгованостей, зазначених у п.1 та п.2 цього Акта.
4. Керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних позовних вимог за зобов`язаннями, зазначеними у п. 1 та п. 2 цього Акта, 1 таким чином з моменту підписання цього акта вважатимуть:
4.1 зобов`язання Сторони 1 перед Стороною 2 (п.1) припиняються в повному обсязі в сумі 15214403,31 гривень 31 коп. (а.с. 9).
З акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 вбачається, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників НОМЕР_5 (а.с. 43).
Згідно витягу з Реєстру та Реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (а.с. 43, 44-46) ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Договором № 75216327 в сумі 15233,35 грн, з яких: 5000,00 грн - тіло кредиту; 10141,85 грн процентів; 91,50 грн за порушення грошового зобов`язання за ст. 625 ЦК України.
З розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вбачається, що останнім за кредитним Договором № 75216327 від 26.06.2021 нараховані проценти за період з 26.06.2021 по 03.01.2022, в той час як строк дії кредитного договору встановлено 30 днів (п.п. 5.2. кредитного Договору). Крім того, ОСОБА_1 в рахунок оплати процентів внесено 2153,50 грн. (а.с. 7-9).

Мотиви з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції прийшов до висновків, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений у договорі строк кошти (суму позики) не повернула, унаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка підлягає задоволенню , враховуючи інфляційні збитки та 3 % річних.
Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Щодо укладення договору
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до пункту шостого частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Надаючи правову оцінку кредитному договору колегія суддів враховує, що він містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором 32Tk5tfMP9 (а.с.25), що прирівнюється до власноручного підпису позичальника та повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю ОСОБА_1 на укладання договору на погоджених умовах.
Своїм підписом на договорі ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісій, розуміє та зобов`язується їх виконувати.
Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Колегія суддів звертає увагу на те, що без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19.
Відповідно до положень статей 3, 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 207 та 639 ЦК України, такий спосіб укладення правочину за своїми правовими наслідками повністю прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Введення одноразового ідентифікатора є належним і беззаперечним аналогом власноручного підпису, що підтверджує волевиявлення особи на набуття цивільних прав та обов`язків.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Колегія суддів наголошує, що без отримання доступу до особистого кабінету та вве Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність факту укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . Договору позики № 75216327 (на умовах повернення в кінці строку позики) від 26.06.2021 року та додаткової угоди № 75216327, оскільки Договір позики та додаткова угода підписані відповідачем електронним підписом, наявність якого, разом з електронним підписом первісного кредитора, підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, та те, що позичальник всі умови договору цілком зрозумів та своїм підписом письмово це підтвердив. При цьому, скріплюючи договори електронним підписом, сторони договорів діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині розміру стягуваної заборгованості підлягають задоволенню лише частково, виходячи з аналізу безпосередніх умов самого Договору позики.
Заявлена позивачем сума до стягнення становить 15233 грн 35 коп. з яких: 5000,00 грн. - тіло кредиту; 10141,85 грн. процентів; 80,00 грн. інфляційних збитків та 11,50 грн. нарахованих 3 % річних.
Проте, відповідно до пункту 2.2 Договору, сторони чітко погодили строк кредитування з 26.06.2021 по 26.07.2021.
Позивач в позовній заяві посилається на Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), за якими має місце пролонгації договору, однак самих Правил матеріали справи не містять.
Договір позики та додаткова угода до нього від 26.06.2021 умов пролонгації не містять погоджених умов. 
Оскільки строк дії за вказаним кредитним Договором складає 30 днів, а доказів пролонгації позивачем не надано, то нарахування процентів ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» могло здійснювати до 26.07.2021 включно (в розмірі 925,35 грн.), а після закінчення строку кредитування право кредитодавця на отримання відсотків припиняється. 
За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики припиняється зі спливом визначеного договором строку кредитування. Оскільки автоматичної пролонгації Договору позики № 75216327 від 26.06.2021 погоджено не було, право первісного кредитора нараховувати плату за кредит (базові проценти в розмірі 1,99% на день) припинилося 26.07.2021. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.
За таких обставин Позивач мав право нарахувати проценти за погодженою базовою ставкою 1,99% на день виключно в межах визначеного 30-денного строку користування коштами. Згідно з розрахунком обчислення загальної вартості кредиту, сума процентів за весь належний строк кредитування (30 днів) становить 925,35 грн.
За таких обставин в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту слід зарахувати сплачену ОСОБА_1 суму коштів на погашення процентів в розмірі 1228,15 грн. (розраховано шляхом вирахування з суми сплачених відповідачкою процентів (2153,50 грн.) доведеної позивачем суми боргу за процентами (925,35 грн.).
Усі нарахування процентів поза межами цього строку (за решту 90 днів із загального 120-денного розрахунку позивача) здійснені неправомірно та стягненню не підлягають.
Крім того, судом першої інстанції здійснено перерахунок інфляційних збитків та нарахованих 3% річним виходячи з суми боргу, яка доведена позивачем, з яким колегія суддів погоджується виходячи з наступного.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц, № 646/14523/15-ц, від 01 липня 2020 року у справі № 535/757/17, від 15 листопада 2023 року у справі № 711/4585/22.
ТОВ «Вердикт Капітал» за порушення умов кредитного Договору нарахувало ОСОБА_1 за період з 27.01.2022 по 22.02.2022 - 3% річних, що становить 11,50 грн. та 80,00 грн. інфляційних збитків (а.с. 10), виходячи з того, що сума заборгованості по тілу кредиту складала 5000,00 грн. 
Визначаючи розмір заборгованості відповідача по 3 % річних, який необхідно стягнути на користь позивача, проведений розрахунок за формулою: сума боргу х 0,03 (3 %) х кількість прострочених днів / 365 або 366 (кількість днів у році), взявши до уваги такі дані: - у 2022 році було 365 днів; - період прострочення заборгованості: з 27.01.2022 по 23.02.2022; - сума заборгованості 3771,85 грн.
Також слід врахувати, те що три відсотки річних нараховуються на суму боргу за весь час прострочення - від наступного дня після граничної дати оплати до дня фактичного виконання зобов`язання. Період прострочення грошового зобов`язання з 27.01.2022 по 23.02.2022 (28 дні), тобто 3771,85 х 0,03 х 28 : 365 - 8,68 грн, що і належить до стягнення. 
Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення становить місяць.
Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.
Проведений розрахунок взявши до уваги індекс інфляції в Україні за період з 27.01.2022 по 23.02.2022, яка становить 101,60 грн.
Період прострочення грошового зобов`язання з 27.01.2022 по 23.02.2022 (сума заборгованості 3771,85 грн) отже сума інфляційного збільшення становить 60,38 грн.
Таким чином, доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню, є заборгованість (в межах договірного строку до 26.07.2021) у загальному розмірі 3840,91 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 3771,85 грн; інфляційні збитки - 60,38 грн, 3% річних - 8,68 - 925,35 грн.
Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів, які б підтверджували передачу права вимоги за кредитним договорами, колегія суддів відхиляє, враховуючи наступне.
У частині першої статті 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
В матеріалах справи наявні належно завірені копії договорів відступлення прав вимоги:
-договір факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі до ОСОБА_1 витягу з реєстру боржників, де зазначено ОСОБА_1 , платіжного доручення №32465 від 27.01.2022, згідно якої ТОВ «Вердикт-Капітал» перерахувало на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти за відступлення прав вимоги. 
-договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. З акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року вбачається, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників 207307. Згідно витягу з Реєстру та Реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Договором № 75216327 в сумі 15233,35 грн.
Надані копії договору, витяг з реєстру боржників, акти, містять усі необхідні реквізити, наявна квитанція про сплату суми за відступлення права вимоги, наявні підписи та печатки сторін і в повному обсязі підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором.
За таких обставин доводи апеляційної скарги про недоведеність існування у позивача права вимоги до відповідачки за кредитним договором колегія суддів вважає помилковим, оскільки позивач у передбаченому законом порядку відповідно до послідовно укладених договорів факторингу, на виконання яких підписувалися реєстри передачі прав вимог до боржників, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами укладеними із первісним кредитором.
Крім того, колегія суддів вважає, що оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу ОСОБА_1 не оспорювалися, у цьому випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору.
З приводу строку позовної давності
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме: продовження позовної давності.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211 з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Цей Закон набрав чинності 02.04.2020.
Отже початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання 02.04.2020 чинності Законом №540-ІХ.
Подібний правовий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.09.2023 у справі №910/18489/20.
Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а скасований був з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27.06.2023 №651.
Отже, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), позовна давність була продовжена з 02.04.2020 до 30.06.2023.
Водночас Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався указами Президента України та триває дотепер.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк його дії.
Закон №2120-ІХ набрав чинності 17.03.2022.
Надалі Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 08.11.2023 №3450-ІХ пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Закон №3450-ІХ набрав чинності 30.01.2024.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24 зазначила, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02.04.2020, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30.06.2023 - на строк дії карантину, а надалі до 29.01.2024 - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану. Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 №4434-ІХ пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено.
Закон №4434-ІХ набрав чинності 04.09.2025.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29.01.2024, а з 30.01.2024 до 03.09.2025 включно перебіг такого строку зупинявся.
Щодо судових витрат.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України)
Оскільки оскаржуване рішення місцевого суду залишається без змін в частині стягнутих коштів, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених заявником апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Разом з тим, за ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
На підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу судом було зроблено оцінку наданим доказам та фактично проведеним роботам, враховано висновки викладені в рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» щодо відшкодування лише витрати, які мають розумний розмір.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 гривень.
Разом з тим, оскільки вимоги позивача було задоволено частково, в процентному співвідношенні на 25,213 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати на правничу допомогу в сумі - 756,30 гривень (3000,00 грн.* 25,213 %).
Оскільки рішення змінено лише в частині судових витрат, то розподіл витрат за сплату судового збору скаржником при зверненні з апеляційною скаргою не підлягає.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з частиною першою та другою статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягає застосуванню чи порушення норм процесуального права.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішень суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2026 року, в частині розподілу судових витрат, необхідно змінити. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2026 року в частині розподілу судових витрат змінити та стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Коллект Центр» (ЄДРПОУ 44276926) витрат на правничу допомогу в сумі 756 гривень 30 копійок.
В іншій частині рішення залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 11 червня 2026 року.

Головуючий -  	О.М. Черних	

Судді: Я.Л. Петен 

А.О. Замченко