ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/18139/25 пров. № А/857/6808/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Носа С.П.,
суддів: Кухтея Р.В., Матковської З.М.,
за участю секретаря судового засідання: Порцін В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Санаторій “Моршинкурорт” Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №380/18139/25 за адміністративним позовом Дочірнього підприємства “Санаторій “Моршинкурорт” приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

суддя(і) у І інстанції Потабенко В.А.,
час ухвалення рішення 14 год. 38 хв.,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення  26 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство “Санаторій “Моршинкурорт” приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” (далі – ДП “Санаторій “Моршинкурорт”, позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (далі – ГУ ДПС у Львівській області, відповідач), у якій просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.05.2025 № 20031/13-01-04-03.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у цьому спорі відсутній факт порушення, адже грошове зобов`язання, необхідне для сплати, було скориговано у від`ємне, тобто відсутній обов`язок позивача сплачувати грошове зобов`язання, а отже не може бути і застосований штраф за порушення сплати грошового зобов`язання, яке на той момент було від`ємним. Крім того, ГУ ДПС у Львівській області направило платнику податків акт камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 07.04.2025 № 15897/13-01-04 03/2649905 із іншим порядковим номером. Хоча така помилка може бути формальною та за даних обставин ГУ ДПС у Львівській області зазначило у податковому повідомленні рішенні від 06.05.2025 № 20031/13-01-04-03 номер документа, на підставі якого податкове повідомлення–рішення прийнято та який не існує у своїй природі. Отже, податкове повідомлення-рішення від 06.05.2025 № 20031/13-01-04-03 є протиправним і підлягає скасуванню. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року в позові відмовлено повністю.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 року у справі № 380/18139/25 жодним чином не згадано про факт відсутності підпису Головного державного інспектора ГУ ДПС у Львівській області у акті камеральної перевірки. Відповідно податкове повідомлення-рішення від 06.05.2025 р. №20031/13-01-04-03 прийняте на підставі недопустимого доказу - акта камеральної перевірки від 07.04.2025 №15897/13-01-04-03/02649905. Розрахунок податкового боргу був здійснений без врахування відомостей із уточнюючої податкової декларації № 9064082239 від 29.03.2023 р. Крім того, судом першої інстанції невраховано невірне зазначення відповідачем номеру акту камеральної перевірки.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача в якому висловлено прохання апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Учасники справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належно повідомлені про дату, місце і час судового засідання.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав. 
Судом встановлено, що ГУ ДПС у Львівській області провело камеральну перевірку ДП “Санаторій “Моршинкурорт”, за результатом якої склало акт про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по земельній платі з юридичних осіб від 07.04.2025 № 15897/13-01-04-03/2649905. 
Камеральна перевірка проведена 07.04.2025 на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу I, п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України з питань порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб ДП “Санаторій “Моршинкурорт” (код ЄДРПОУ 02649905) згідно податкової декларації по земельному податку № 9028637712 від 19.02.2023.
Актом про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по земельній платі з юридичних осіб від 07.04.2025 № 15897/13-01-04-03/2649905 встановлено несвоєчасну сплату ДП “Санаторій “Моршинкурорт” узгодженої суми податкового зобов`язання по земельній платі з юридичних осіб, чим порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.
Вищевказаний акт камеральної перевірки надіслано ДП “Санаторій “Моршинкурорт” рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Акт згідно повідомлення про вручення платником отримано 15.04.2025. 
Доказів подання заперечень на акт камеральної перевірки № 15897/13-01-04 03/02649905 від 07.04.2025 матеріали справи не містять. 
В подальшому ГУ ДПС у Львівській області складено податкове повідомлення рішення № 20031/13-01-04-03 від 06.05.2025 на суму штрафної санкції 46602,30 грн. 
ДП “Санаторій “Моршинкурорт” подало скаргу на податкове повідомлення-рішення №20031/13-01-04-03 від 06.05.2025.
Рішенням ДПС України про розгляд скарги № 17046/6/99-00-06-03-02-06 від 12.06.2025 скаргу платника залишено без розгляду та повернуто скаржнику. 
Рекомендований лист з повідомленням про вручення було вручено за довіреністю 17.06.2025. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі по тексту - ПК України).
Відповідно до п.п. 58.1.1. п. 58.1 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення містить: 1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок; 2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених цим Кодексом); 3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної; 4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; 5) граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій. 
Згідно з п. 58.2. ст. 58 ПК України форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. 
Пунктом 3 глави II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, передбачено, що при складанні податкових повідомлень рішень до них заноситься інформація, передбачена відповідними формами, встановленими цим Порядком. Податкові повідомлення-рішення у випадках, визначених Кодексом, повинні містити: 1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок; 2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених Кодексом); 3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної; 4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; 5) граничні строки, передбачені Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), штрафних фінансових санкцій та пені (розрахунок пені додається у разі складання податкових повідомлень-рішень за формами “Р” (крім пені відповідно до статті 129 Кодексу), “Д” та “С”). 
Апелянт стверджує, що у податковому повідомленні-рішенні від 06.05.2025 №20031/13-01-04-03 міститься посилання на акт камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 07.04.2025 №15897/13-01-04-03/02649905. В той час, як ГУ ДПС у Львівській області направило платнику податків акт камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів № 15897/13-01-04-03/2649905 від 07.04.2025, тобто із іншим порядковим номером. 
З цього приводу апеляційний суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано доказів того, що відповідач надіслав ДП “Санаторій “Моршинкурорт” акт інший, ніж той що міститься в матеріалах справи. 
Крім того, в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 06.05.2025 міститься як дата акта, на підставі якого воно було прийнято, так і його номер, і ці реквізити співпадають з реквізитами акта перевірки від 07.04.2025. 
Аналіз оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06.05.2025 свідчить, що таке цілком відповідає вимогам ст. 58 ПК України та Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень – рішень платникам податків. 
Додатково слід зазначити, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Вказана позиція суду відповідає позиціям, неодноразово викладеним Верховним Судом у постановах від 19.05.2020 у справі №820/2300/18, від 30.04.2020 у справі №810/384/16, від 17.03.2020 у справі №808/4140/15, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, від 11.02.2021 у справі №160/4023/19, від 18.02.2021 у справі №826/25700/15, від 23.11.2023 у справі №815/3358/15.
Враховуючи наведене, твердження апелянта про те, що має місце правова невизначеність, що порушує принципи належного адміністрування податків податковим органом, а також про те, що наведення у податковому повідомленні-рішенні від 06.05.2025 № 20031/13-01-04-03 неіснуючого номеру акта камеральної перевірки створює істотні перешкоди для реалізації платником податків своїх обов`язків та прав, що фактично унеможливлює належне виконання податкового зобов`язання ДП “Санаторій “Моршинкурорт” до уваги судом не береться. 
Те саме стосується і доводів апелянта про відсутність підпису Головного державного інспектора ГУ ДПС у Львівській області у акті камеральної перевірки.
Так, позивачем (апелянтом) не наведено яким саме чином відсутність підпису інспектора впливає на встановлений перевіркою факт несплати позивачем визначеного законом податку.
На переконання апеляційного суду, такий дефекти форми рішення контролюючого органу не повинен сприйматися як безумовна підстава для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування, адже спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення. 
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральна перевірка є однією з форм податкового контролю, яка проводиться без будь-якого спеціального рішення керівника контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках), та даних системи електронного адміністрування ПДВ і інших інформаційних баз ДПС. 
Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною є перевірка, що проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, а також даних систем електронного адміністрування та інформаційних ресурсів ДПС. 
Таким чином, законодавець прямо розширив обсяг інформації, яка може використовуватися під час такої перевірки, і не обмежив її виключно даними податкової звітності у вигляді декларацій. До предмета камеральної перевірки, згідно із цією нормою, віднесено також своєчасність сплати узгоджених податкових зобов`язань, що підтверджується, зокрема, інформацією з ІКС “Податковий блок”, ІКС “ЄВПЕЗ” та Системи електронного адміністрування ПДВ. 
Частина 2 п.п. 75.1.1 ст. 75 ПК України прямо передбачає, що предметом камеральної перевірки є не лише правильність заповнення декларації, а й своєчасність сплати узгоджених сум податкових зобов`язань. 
Таким чином, питання дотримання платником встановлених законодавством строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з земельного податку є складовою предмету камеральної перевірки, оскільки такі зобов`язання виникають саме на підставі поданої декларації і вважаються узгодженими у розумінні п. 54.1 ст. 54 ПК України. 
Відповідно, контролюючий орган має право в межах камеральної перевірки встановлювати факт несвоєчасної сплати та застосовувати фінансову відповідальність, передбачену ст. 126 ПК України. 
Посилання позивача на положення п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.3 ст. 77 та п. 78.9 ст. 78 ПК України є безпідставними, оскільки наведені норми регулюють виключно порядок проведення документальних перевірок, які стосуються інших питань податкового контролю. Водночас, вони не виключають і не обмежують повноваження контролюючого органу щодо проведення камеральної перевірки, яка є самостійним видом перевірки з власним предметом і процедурою. 
Отже, перевірка своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з земельного податку в цьому випадку була правомірно проведена у формі камеральної перевірки, у межах повноважень, визначених ПК України.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що позивач (апелянт) жодних заперечень щодо суті встановленого ГУ ДПС у Львівській області порушення в позовній заяві та апеляційній скарзі, поданих до справи, не зазначає. 
Так, актом про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по земельній платі з юридичних осіб від 07.04.2025 № 15897/13-01-04-03/2649905 встановлено несвоєчасну сплату ДП “Санаторій “Моршинкурорт” узгодженої суми податкового зобов`язання по земельній платі з юридичних осіб згідно з податковою декларацією по земельному податку № 9028637712 від 19.02.2023, кількість днів затримки - від 273 до 659 днів.
Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. 
Пунктом 31.1 ст. 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. 
За змістом положень ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).
Згідно з п.п. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 ПК України платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. 
Відповідно до абз. “б” п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця , що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації. 
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. 
В свою чергу, відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.
Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу. 
Зазначена норма підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання незалежно від того, з яких причин платником податків було здійснено несвоєчасну сплату. Після фактичного погашення боргу платник податку повинен сплатити суму штрафу в розмірі, який залежить від терміну прострочення. 
Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.08.2023 у справі № 520/22505/21.
В таблиці на сторінці 2 акта перевірки від 07.04.2025 відображено перелік сум штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з земельного податку, які виникали відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України, а саме у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. 
Як видно з матеріалів справи до ДП “Санаторій “Моршинкурорт” відповідно до п. 124.1. ст. 124 ПК України застосовано штрафну санкцію у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу (при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання) та 10 відсотків (погашеної суми податкового боргу (при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу). 
Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції протокольною ухвалою від 11.11.2025 витребовував у позивача пояснення та підтверджуючі їх докази по суті порушення, зокрема, але не виключно, платіжні інструкції, з яких було б видно, коли саме і в якій сумі ДП “Санаторій “Моршинкурорт” сплатило узгоджену суму податкового зобов`язання по земельній платі з юридичних осіб згідно з податковою декларацією по земельному податку № 9028637712 від 19.02.2023. Однак, таких доказів ДП “Санаторій “Моршинкурорт” не подало. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Позивачем жодного доказу на підтвердження своєчасної сплати ним грошового зобов`язання по земельній платі з юридичних осіб за 2023 рік надано не було. 
Що стосується твердження апеляційної скарги про те, що відповідачем не взято до уваги подану уточнюючу декларацію по земельній платі з юридичних осіб за 2023 рік від 29.03.2023 № 9064082239, то таке спростовується долученим до матеріалів справи витягом з ІКП “Податковий блок” по земельному податку з юридичних осіб ДП “Санаторій “Моршинкурорт” за період з 31.12.2022 по 30.11.2023, згідно з яким ГУ ДПС у Львівській області було враховано уточнюючу декларацію по земельній платі з юридичних осіб за 2023 рік від 29.03.2023 № 9064082239 та відповідно зменшено податкове зобов`язання позивача по земельній платі з юридичних осіб за 2023 рік. 
Інші доводи учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. 
За наслідками судового розгляду апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач належними і допустимими доказами довів правомірність прийнятого ним рішення. 
Натомість позивач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Санаторій “Моршинкурорт” Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №380/18139/25 - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 08.05.2026