Справа № 420/119/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
01 січня 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі «Електронний суд» 01.01.2026 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якій представник позивача просить суд:
адміністративний позов розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін;
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05 травня 2025 року №96513011943 про відмову у виплаті допомоги на поховання;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання померлої ОСОБА_2 відповідно до статті 53 Закону України № 1058-IV. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.
Ухвалою суду від 06.01.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.262 КАС України).
В обґрунтування вимог позову зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію за віком, а також має 1Б групу інвалідності. 05 травня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення № 965130119439 про відмову у виплаті допомоги на поховання за померлу ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Гола Пристань, Голопристанський район, Херсонської області. Позивач є донькою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та яка сама здійснила поховання матері. Факт смерті ОСОБА_2 встановлено рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року в справі № 705/2826/25, яким встановлено факт смерті громадянки України, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті - Україна, Херсонська область, Голопристанський район, місто Гола Пристань. На підставі зазначеного судового рішення смерть ОСОБА_2 зареєстрована органом ДРАЦС України, про що видано свідоцтво про смерть від 16 травня 2025 року. ОСОБА_2 , перебувала на обліку в органах Пенсійного фонду України та була пенсіонером за віком. Позивач, як особа, яка здійснила поховання пенсіонера, звернулася до відповідача із заявою про виплату допомоги на поховання, надавши всі передбачені законодавством документи. Проте рішенням від 05.09.2025 № 965130119439 відповідач відмовив у виплаті допомоги, мотивуючи це тим, що на момент смерті пенсія ОСОБА_2 не виплачувалася, оскільки її виплату було припинено у зв`язку з проживанням на тимчасово окупованій території та неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
Позивач вважає вищезазначене рішення протиправним, у зв`язку із чим просить суд його скасувати та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй спірну допомогу.
20.01.2026 року відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що в позовних вимогах наявна помилка в даті ухвалення оскаржуваного рішення про відмову у виплаті допомоги на поховання (5 травня 2025 року) тоді, як рішення ухвалено 5 вересня 2025 року. Згідно статті 53 Закону № 1058 у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. Тобто, вимогою для призначення та виплати допомоги на поховання пенсіонера є факт отримання останнім на момент смерті пенсії та відсутності факту її припинення.Положеннями ст. 49 Закону № 1058 передбачено, що в разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд виплата пенсії припиняється. пунктом 144 XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058 визначено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, що підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії. ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис від 16.05.2025 №689. Під час опрацювання вищезазначеної заяви встановлено, що померла ОСОБА_2 перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримувала пенсію за віком призначену на підставі Закону №1058. Місце проживання ОСОБА_2 включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства Розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376. 01.04.2023 у зв`язку з неотриманням пенсійних виплат більше 6 місяців підряд нарахування та виплату пенсійних коштів припинено на підставі п.4 ч.1 ст.49 Закону № 1058. За даними електронної пенсійної справи ОСОБА_2 з часу припинення виплати
пенсії остання із заявою про поновлення виплати пенсії у встановленому порядку до органів Пенсійного фонду України не зверталася. З огляду на зазначене, Головним управлінням прийнято рішення № 965130119439 від 05.09.2025 про відмову у виплаті допомоги на поховання, оскільки на момент смерті померла ОСОБА_2 не отримувала пенсію в органах Пенсійного фонду України. Оскільки ОСОБА_2 померла на тимчасово окупованій території, відсутня можливість встановлення хто саме здійснив поховання померлої особи, а тому у Головного управління відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 допомоги на поховання ОСОБА_2 .
Розглянувши у письмовому провадженні наявні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву.
Згідно:
- повторного свідоцтва про народження від 18.04.2025 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 (а.с.23);
- повторного свідоцтва про одруження від 18.04.2025 року серії НОМЕР_2 громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_3 24.01.1981 уклали шлюб (а.с.25);
- свідоцтва про смерть від 16.05.2025 року Серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла у віці 87 років, про що 16.05.2025 року складено відповідний актовий запис №689; місце смерті Україна, Херсонська область, м.Гола Пристань (а.с.24)
ОСОБА_1 звернулася із заявою до ГУПФ України в Херсонській області щодо оформлення допомоги на поховання померлої ОСОБА_2 .
05.09.2025 року за результатами розгляду заяви ГУПФ України в Херсонській області прийнято рішення про відмову у виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 №965130119439.
У рішенні, зокрема, зазначено:
« ОСОБА_1 звернулася із заявою про виплату допомоги на
поховання за померлу ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис від 16.05.2025 № 689 (проживала за адресою: АДРЕСА_1 ) та подала наступні документи:
- паспорт громадянина України;
- реєстраційний номер облікової картки платника податків;
- свідоцтво про смерть;
- витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян.
Згідно статті 53 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон), у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Відповідно до пункту 5.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (зі змінами), (далі - Порядок) особа, яка звертається по допомогу на поховання подає документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання, свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008 № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.07.2008 за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера.
Місце проживання ОСОБА_2 включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства Розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376.
Пунктом 14 4 XV “Прикінцеві положення” Закону визначено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, що підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.
Виплату пенсії ОСОБА_2 було припинено з 01.04.2023, відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
За даними електронної пенсійної справи, ОСОБА_2 з часу припинення виплати пенсії із заявою про поновлення виплати пенсії з повідомленням про одержання / неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації у встановленому порядку не зверталася.
Оскільки на момент смерті ОСОБА_2 не отримувала пенсію в органах Пенсійного фонду України, прийнято рішення про відмову у виплаті допомоги на поховання» (а.с.17-18).
Вважаючи протиправним оскаржуване рішення, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується і виходить з такого.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Визначає загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, регулює відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлює гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання Закон України від 10.07.2003 №1102-IV «Про поховання та похоронну справу» (далі - Закон №1102-IV).
Відповідно до ч.1 ст.6 цього Закону усі громадяни мають право на поховання їхнього тіла та волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті. Волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті може бути виражене у: згоді чи незгоді на проведення патолого-анатомічного розтину; згоді чи незгоді на вилучення анатомічних матеріалів для трансплантації та/або виготовлення біоімплантатів; побажанні бути похованим у певному місці, за певними звичаями, поруч з певними раніше померлими чи бути підданим кремації; дорученні виконати своє волевиявлення певній особі; іншому дорученні, що не суперечить законодавству.
Згідно зі ст.13 Закону України №1102-IV виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, надається допомога на поховання. Розмір допомоги на поховання та порядок її надання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, встановлює Кабінет Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Розмір допомоги на поховання не може бути меншим за розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч.3 ст.9 Закону №1058-IV у солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду. До соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.
Згідно зі ст.53 Закону №1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
Звернення за допомогою на поховання регламентовано нормами розділу V Порядку № 22-1.
Відповідно до п.5.1 Порядку № 22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008 № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.07.2008 за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.
Згідно з п.5.2 Порядку № 22-1 заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.
Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.
Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).
При цьому, інших підстав для невиплати допомоги на поховання Порядком №22-1 не передбачено.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду з заявою про нарахування і виплату допомоги на поховання її померлої матері. До заяви позивач долучила: паспорт громадянина України; - реєстраційний номер облікової картки платника податків; - свідоцтво про смерть; витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян.
Тобто, разом з заявою про виплату допомоги на поховання позивач надала пенсійному органу документи, передбачені п.5.1 розділу V Порядку №22-1. Жодних зауважень щодо повноти поданих документів або їх змісту відповідачем не зазначено та суду не повідомлено.
Рішенням від 05.09.2025 позивачу відмовлено у призначенні допомоги на поховання, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 не отримувала пенсію в органах Пенсійного фонду України.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в ГУПФ України в Херсонській області та отримувала пенсію за віком відповідно до положень Закону №1058-IV.
В оскаржуваному рішенні зазначено, що нарахування та виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена з 01.04.2023 відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 ЗУ №1058 у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
Відповідно до п.4 Порядку №299 пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) та страхові виплати виплачуються через установи уповноважених банків відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596, або за бажанням одержувачів пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат (далі - одержувачі) з числа осіб, які виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, - акціонерним товариством «Укрпошта» відповідно до Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги».
Згідно п.6 Порядку №299 документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою, разом із письмовою заявою особи про продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, складеною в довільній формі, надсилається рекомендованим поштовим відправленням або поштовим відправленням з оголошеною цінністю територіальному органу Пенсійного фонду України за місцем її перебування на обліку. Заява про продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат разом із сканованою копією документа про посвідчення факту, що фізична особа є живою, яка відповідає оригіналу документа і придатна для сприйняття її змісту (повинна містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), може бути подана через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Відповідно до п.10 Порядку №299 особам, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України або які виїхали на підконтрольну Україні територію з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат проводиться за умови неодержання пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат.
Відповідач стверджує, що за життя мати позивачки для проходження фізичної ідентифікації та повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації до органів Пенсійного фонду України не зверталася, а тому виплата пенсії їй була призупинена.
Факт призупинення виплати пенсії жодним чином не позбавляє громадянина України статусу пенсіонера та всіх гарантій, передбачених ст.46 Конституції України та Законом № 1058.
Будь-яких застережень, обмежень, заборон про виплату допомоги особам, що здійснили поховання пенсіонера, якому по тим чи іншим підставам призупинено виплату пенсії, ані приписи Закону № 1058, ані Порядку № 22-1 не містять.
Суд звертає увагу, що правова природа допомоги на поховання є відмінною від пенсійної виплати, оскільки допомога на поховання, на відміну від пенсій, надається не пенсіонеру, а особі, яка здійснила поховання, і пов`язується лише з фактом смерті і поховання такого пенсіонера. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ГУПФ України в Херсонській області, відмовивши позивачу у виплаті допомоги на поховання її матері, діяв не на підставах визначених чинним законодавством, тому оскаржуване рішення від 05.09.2025 року не відповідає критерію правомірності, визначеного ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, для відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання пенсіонера ОСОБА_5 .
За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем законність оскаржуваного рішення не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.
Посилання відповідача на те, що оскільки ОСОБА_2 померла на тимчасово окупованій території, відсутня можливість встановлення хто саме здійснив поховання померлої особи, а тому відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 допомоги на поховання ОСОБА_2 суд відхиляє, оскільки приписи п.5.1 Порядку №22-1 не визначають обов`язку заявника доводити факт поховання померлої особи.
Суд також приймає до уваги, що відсутні докази того, що будь-яка інша особа, окрім позивачки заявила про факт поховання нею пенсіонера ОСОБА_2 та зверталась до відповідача із відповідною заявою про виплату допомоги на поховання.
Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі із внесенням редакційних правок щодо дати оскаржуваного рішення та його номеру (позивачем помилково зазначена дата 05.05.2025 року, рішення прийняте 05.09.2025 року; вірний номер рішення 965130119439).
Згідно ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», інші витрати для розподілу відсутні.
Підстави для встановлення судового контролю, передбачені ч.ч.5,6 ст.382 КАС України, згідно п.6-1 ч.1 ст.244 КАС України наразі відсутні.
Керуючись ст. ст. 143, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05 вересня 2025 року №965130119439 про відмову у виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання померлого пенсіонера ОСОБА_2 відповідно до статті 53 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (код ЄДРПОУ: 21295057; адреса: вул. Валентини Крицак, буд. 6, м. Херсон, 73036).

Суддя М.М. Аракелян