Справа № 527/494/26 
провадження 2-о/527/16/26 

РІШЕННЯ
іменем України
04 червня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Олефір А.О.,
за участю секретаря 
судового засідання - Семенової К.М.,
представника заявника - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине в порядку окремого провадження цивільну справу № 527/494/26 за заявою ОСОБА_2 , яку подано представником заявника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної гвардії України, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,
ВСТАНОВИВ: 
23 лютого 2026 року представник заявника звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
В обґрунтування заяви представник зазначила, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім`єю як чоловік і жінка починаючи з 24.08.2018 року. Так, 24.08.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийняли спільне рішення пропроживання однією сім`єю як чоловік та жінка і почали своє спільне проживання за адресою: АДРЕСА_1 на дачі заявниці у дачному кооперативі "Ранет 2". ОСОБА_4 переїхав до помешкання заявниці разом із своїми речами та документами і з цього часу заявниця разом із ОСОБА_4 почали вести спільне проживання, спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, підтримували сімейні стосунки, що притаманні подружжю. ОСОБА_4 виховував доньку заявниці - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як свою рідну дитину, приймав участь у вирішенні побутових питань, поводився як чоловік заявниці і називав її своєю дружиною. В цей час ОСОБА_4 працював механіком на підприємстві "Інтерпайп", а заявниця ОСОБА_2 працювала кондитером на підприємстві "Економ-продукт". Як заявниця, так і ОСОБА_4 отримували заробітну плату готівкою і створювали за рахунок цих коштів спільний сімейний бюджет, з якого купували продукти харчування, сплачували комунальні послуги, придбавали необхідне майно для побуту, а також за рахунок цих коштів здійснювали поточний ремонт у помешканні, в якому проживали. З метою поліпшення житлових умов, за взаємною згодою, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у вересні 2022 року прийняли спільне рішення переїхати до кращого помешкання, через що в цей час вони спільно винайняли квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжили спільне проживання. При цьому належні платежі за користування даною квартирою вони сплачували за рахунок спільного бюджету подружжя. Крім того, заявниця та ОСОБА_4 в період спільного проживання як чоловіка та жінки спільно відпочивали, відвідували різні заходи, виказували почуття поваги та любові один до одного та своєю поведінкою створювали враження у оточуючих та знайомих, що вони є чоловіком та жінкою, при цьому вони визнавали існування у них взаємних прав та обов`язків подружжя. В серпні 2025 року ОСОБА_4 був мобілізований до лав ЗСУ, але заявниця та ОСОБА_4 продовжували підтримувати стосунки, що притаманні подружжю, постійно спілкувались, а ОСОБА_4 продовжував приймати участь в сімейних питаннях, зокрема направляв грошові кошти для створення спільного сімейного бюджету. З переписки між ними можна бачити чуйні, люблячі та доброзичливі відносини, а також те, що навіть у переписці ОСОБА_4 поводився як чоловік заявниці. На підтвердження факту того, що ОСОБА_4 вважав себе чоловіком заявниці, а заявниця вважала себе жінкою ОСОБА_4 , ОСОБА_4 залишив заявниці свій паспорт та РНОКПП, а також у заявниці наявні копії військового квитка ОСОБА_4 , що свідчить про довіру, яка виникла між ними і тривалість спільного подружнього життя. До того ж, ОСОБА_4 під час мобілізації до лав ЗСУ у своєму розпорядженні зазначив лише заявницю. Факт спільного проживання заявниці ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтверджується також спільними фото, скрін-шотами переписки у месенджерах (додаються до заяви), а також свідченнями свідків.
02.02.2026 року заявниця ОСОБА_2 отримала сповіщення сім`ї №956 про те, що старший кулеметник 2-го відділення 3-го взводу оперативного призначення 1-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вірний військовій присязі, захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України, 28.012026 року зник безвісти біля н.п. Молодецьке Покровського району Донецької області. В ході проведення бойових дій внаслідок удару дроном-камікадзе типу "FPV" по групі "ШОПЕН". Враховуючи те, що у ОСОБА_4 немає будь-яких близьких осіб, окрім заявниці, то у заявниці виникла потреба в поданні до органів Національної поліції України заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а також отримання від органів Національної поліції України інформації та вжиття дій, спрямованих на пошук ОСОБА_4 , однак відсутність підтверджуючих документів на спільне проживання є суттєвою перешкодою для вчинення цих дій. Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявниці для здійснення звернень за вирішенням питань, пов`язаних з встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 та його пошуку.
Посилаючись на викладене, представник заявника просила суд, встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 24 серпня 2018 року по 28.01.2026 року.
В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримала із наведених у ній підстав та просила задовольнити. 
Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи. 
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Приймаючи до уваги те, що представники заінтересованих осіб належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не повідомили причину неявки, суд розглянув справу у їх відсутність.
Ухвалою суду від 02 червня 2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав складання та проголошення судового рішення до 12:00 год 04.06.2026.
Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Відповідно до копії Військового квитка серія НОМЕР_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проходив військову службу в структурі Національної гвардії Україниз 27.08.2025 року (а.с.5-11). 
Згідно сповіщення сім`ї №956 від 02.02.2026, виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 сповістили про те, що старший кулеметник 2-го відділення 3-го взводу оперативного призначення 1-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вірний військовій присязі, захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України, 28.01.2026 року зник безвісти біля н.п. Молодецьке Покровського району Донецької області. В ході проведення бойових дій внаслідок удару дроном-камікадзе типу "FPV" по групі "ШОПЕН" (а.с.18).
Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Правовідносини, які склались між сторонами регулюються п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України відповідно до якої суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Представник заявника вказує, що встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідне заявниці для здійснення звернень за вирішенням питань, пов`язаних з встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 та його пошуку.
Згідно абз. 6 п. 4 ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.
Представник заявника вказує, що проживала з ОСОБА_4 з 24 серпня 2018 року по 28 січня 2026 року однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. 
Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Судом із досліджених доказів встановлено наступне.
З пояснень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , наданих в ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали разом як чоловік та жінка на дачі, а через деякий час квартирі, які розташовані у місті Дніпро, вели спільне господарство, їздили разом відпочивати, купували продукти харчування, мали спільний побут. Донька ОСОБА_2 від першого шлюбу називала ОСОБА_4 татом. ОСОБА_4 у 2025 році було мобілізовано, а через деякий час ОСОБА_2 прийшло сповіщення, що ОСОБА_4 зник безвісти.
Із досліджених в ході судового розгляду фотознімків, на яких зображені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вбачається їх спільне проведення дозвілля, зі скріншотів переписки в месенджері між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вбачається спілкування притаманне близьким особам (а.с.21-29).
У постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19), від 13 травня 2024 року у справі № 727/8026/23 (провадження № 61-5139св24) визначено, що для встановлення факту спільного проживання необхідною умовою є, зокрема, неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.
Відповідно до відповіді наданої на виконання ухвали суду, Глобинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в архіві відділу наявний актовий запис про шлюб № 44 від 04.07.2008 між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про розірвання даного шлюбу відсутні.
Наявний актовий запис про шлюб на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , а/з № 34 від 27.01.1990 та про розірвання цього шлюбу № 32 від 08.02.1999 (а.с.49).
Згідно копії Свідоцтва про смерть, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.20). 
Відповідно до ч. 1 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим, а також у разі його розірвання.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04.07.2008 з ОСОБА_12 до його смерті, з 09 січня 2018 року їх шлюб є припиненим.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у іншому зареєстрованому шлюбі не перебували.
Предметом доказування у справі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків. 
У Постанові Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі №361/4744/19 зазначено, що Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16.
Як встановлено судом із досліджених доказів, ними доведено існування між  ОСОБА_15 та ОСОБА_4 близьких стосунків.
Разом з тим, представником позивача не надано суду доказів на підтвердження постійного фактичного їх мешкання за певною адресою, не надано будь-який довідок з місця проживання, договорів оренди, квитанцій та чеків на оплату комунальних послуг, які б дали суду можливість встановити адресу місця їх спільного проживання. Не надано докази їх спільної участі у питанні життєзабезпечення сім`ї, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, тощо. Не подано доказів пересилання коштів один одному коштів, наявність спільних рахунків у банківських установах.
Окрім того, як вбачається зі сповіщення сім`ї №956 від 02.02.2026, останнє направлене на ім`я заявниці, як члена сім`ї, проте, це не є підтвердженням того, що в матеріалах особової справи військовослужбовця ОСОБА_4 містилися відомості про ОСОБА_2 як про його дружину. 
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що наданими суду доказами не доведено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю, тому позов до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 211, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_2 , поданої адвокатом Лукіновою Катериною Сергіївною, заінтересовані особи: Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної гвардії України, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_3 ); 
заінтересовані особи: Міністерство внутрішніх справ України (00024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10), Головне управління Національної гвардії України (юридична адреса: 03151, Україна, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 9 А, код ЄДРПОУ 08803498), Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ).

Суддя А.О. Олефір