11.05.2026
Справа № 497/2797/25
Провадження № 2/497/437/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді - Раца В.А.,
секретаря - Божевої І.Д., 
розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
29.10.2025 року представник позивача - Столітній М.М., який здійснює свої повноваження на підставі договору про надання правничої допомоги, звернувся до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість загальною сумою 28 327,80 грн. грн. В порядку ч.ч.10,11 ст. 265 ЦПК України органу, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. і на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Окрім цього разом з позовною заявою подав окреме клопотання про витребування доказів та просить витребувати від АТ "Універсал банк" інформацію, що становить банківську таємницю.
В обґрунтування позову представник посилається на те, що 29.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №7118055 про надання споживчого кредиту за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 6 000,00 грн. на строк 363 днів, дата повернення кредиту 26.09.2024 року. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання виконало, надало відповідачу кредит в сумі 6 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , зі сплатою стандартної процентної ставки 1,99% в день. 02.10.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем нараховано відсотки за 122 календарних днів (28.05.2024 - 26.09.2024) в межах строку договору - 14 566,80 грн., тому загальна сума заборгованості по кредиту склала 28 327,80 грн. 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло прав нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Станом на дату звернення позивача до суду борг відповідача за кредитним договором становить 28 327,80 гривень та складається з тіла кредиту 6 000,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 7 761,00 грн. та нараховані проценти за 122 календарних днів - 14 566,80 грн., які ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (назву змінено на ТОВ «Фінансова компанія Фінтраст Капітал») просить стягнути з відповідача разом з витратами по сплаті судового збору та витратами на правову допомогу. Щодо стягнення суми інфляційних втрат і 3% річних, представник посилається на те, що нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Відповідач не надав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за вище вказаним договором, а тому свої зобов`язання не виконав, що стало приводом для звернення до суду.
Ухвалою судді від 06.11.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
Ухвалою від 26.01.2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, що містять банківську таємницю. Витребувана інформація надійшла до суду 17.03.2026 року. 
Сторони у судове засідання не з`явилися. 
Представник позивача Столітній М.М. в позовній заяві клопоче про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, при цьому судові повістки він отримував своєчасно, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо укладання Договору №7118055 про надання споживчого кредиту від 29.09.2023 року.
Судом встановлено, що 29.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» в особі директора Довгаля В.В., який діяв на підставі Статуту, та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №7118055 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 6 000,00 гривень (п.1.3. Кредитного договору), зі сплатою стандартної процентної ставка становить 1,99 % (п.1.5.1 Кредитного договору). Строк кредиту 363 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 3 днів (1.4 договору). Дата повернення кредиту 26.09.2024 року вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору (а.с.43-48).
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 6 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (п.2.1. Договору).
Договір підписано електронним підписом ОСОБА_1 29.09.2023 року о 09:26:52 годині шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора А5140, який надійшов на номер телефону НОМЕР_2 , також відповідачем в цей день підписано графік платежів (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача) та паспорт споживчого кредиту.
Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року та розміщених на їх сайті: www.creditplus.ua (а.с.54-63).
Переказ коштів на картковий рахунок відповідача підтверджено листом директора ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. №20240612-27а від 12.06.2024 року, з якого видно, що на підставі договору про організацію переказу грошових коштів між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Авентус Україна» № 190122-1 від 19.01.2022 року, 28.09.2023 року 09:27:07 був зроблений успішний переказ коштів в розмірі 6 000,00 грн., маска картки № НОМЕР_1 , код авторизації 052045, номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек» - ef4d80e0-b7bf-4a48-a6c2-4671caee092d (а.с.20-24).
Окрім цього на запит суду АТ «Універсал банк» було надано листа за вих.№БТ/Е-7973 від 16.03.2026 року, з якого встановлено, що Банком на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 та 29.09.2023 року саме на цю картку було зарахування коштів в сумі 6 000,00 грн.
Відповідно до картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) за період з 29.09.2023 року до 26.05.2024 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №7118055 від 29.09.2023 року, розмір якої складає 13 761,00 гривень, з яких: 6 000,00 грн. - тіло кредиту та 7 761,00 грн. - нараховані проценти (а.с.12-16).
Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В порядку ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно з ч.6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону.
Ст.ст.3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено: якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 6 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача склала 13 761,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Щодо укладання договору факторингу та відступлення права вимоги
27 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 7118055 від 29.09.2023 року до відповідача (а.с.26-34).
Судом встановлено, що відповідно до наданої копії рішення № 251124/1 від 25.11.2024 року єдиний учасник, який володіє 100% часткою в статутному капіталі Товариства, ОСОБА_2 одноособово вирішила змінити назву з ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на «ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Дані зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, про що свідчить надана копія витягу з даного реєстру.
21.06.2022 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (на той час зміна назви позивача ще не відбулась) повідомило відповідача ОСОБА_1 про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором електронним листом на електронну пошту відповідача, яка зазначена ним у договорі про надання споживчого кредиту (а.с.53).
Згідно з п.1.2 Договору Факторингу права Вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 
Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, акту прийому-передачі реєстру боржників від 27.05.2024 року (а.с.35), витягу з реєстру боржників від 27.05.2024 року, перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №7118055 від 29.09.2023 року в загальному розмірі 13 761,00 грн. (а.с.38).

Згідно наданого розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ФК «Фінтраст капітал», вбачається, що позивачем здійснювалось донарахування відсотків за користування кредитом в межах строку кредиту, а саме у період з 28.05.2024 року по 26.09.2024 року (а.с.18-19).
Таким чином, заборгованість за кредитним договором №7118055 від 29.09.2023 року становить 28 327,80 грн., з яких тіло кредиту - 6 000,00 грн., нараховані проценти первісним кредитором - 7 761,00 грн., нараховані проценти ТОВ «Фінтраст капітал» за 122 календарні днів - 14 566,80 грн.
Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В порядку ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» наділено правом грошової вимоги до ОСОБА_1 , а ТОВ «Авентус Україна» таке право втратило.
Щодо вимоги про стягнення інфляційних витрат і 3% річних
Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Згідно з ч.11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
При ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Тобто це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи.
Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 29.09.2023 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.
Суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення, інфляційних втрат та 3% річних, не передбачено нормами ч.10 та 11 ст. 265 ЦПК України, в яких передбачено нарахування відсотків або пені. Крім того вимоги про нарахування інфляційних втрат та 3% річних у воєнний час суперечить чинному законодавству, тому не підлягають задоволенню.
Щодо стягнення судових витрат.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд звертає увагу на наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 2 - 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані наступні документи:
- договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги, укладений 10.12.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» в особі директора Сівека С.С. та адвокатом Столітній М.М. (а.с. 81-82);
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020 року (а.с.78);
- заявка на виконання доручення №11739 від 22.09.2025 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.41-42);
- рахунок на оплату до Договору про надання правової (правничої) допомоги №11739-20/10-2025 від 20 жовтня 2025 року (а.с.80);
- акт прийому-передачі №11739 від 20.10.2025 року виконаних робіт (наданих послуг) Договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.37).
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, через що для фахового юриста, тим більше адвокатського об`єднання, не вимагала значних часових затрат для надання усної консультації з вивченням документів, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 7 000,00 грн., який на думку суду є об`єктивним та співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
На підставі ст. 141 ЦПК України, сплачені позивачем витрати по сплаті судового збору, в сумі 2 422,40 грн.(а.с.16) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 628, 629, 639, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 178, 247, 261, 263-265 ЦПК України, ст. 56 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,- 
УХВАЛИВ: 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором  - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2) заборгованість за Договором №71180555 від 29.09.2023 року в розмірі 28 327 (двадцять вісім тисяч триста двадцять сім) гривень 80 копійок, а також: суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн., а всього 37 750 (тридцять сім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.  
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя В.А. Раца