ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
м. Хмельницький 
"20" травня 2026 р. Справа № 924/17/26 

Господарський суд Хмельницької області у складі
судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кучеревич М.А., розглянувши матеріали
за позовом Керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах: Шепетівської міської ради, м.Шепетівка Хмельницької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" ЛТД, м. Здолбунів Рівненської області
про стягнення 255 344,34грн

Представники сторін:
від прокуратури: Ткачук Н.С. - згідно службового посвідчення №082139 від 22.08.2025;
від позивача: не з`явились;
від відповідача: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.
05.01.2026 на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - Шепетівської міської ради, м.Шепетівка Хмельницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" ЛТД, м.Здолбунів Рівненської області про стягнення 255 344,34грн (із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) безпідставно збережених коштів орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6810700000:01:010:0570. 
Ухвалою від 06.01.2026 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/17/26 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою від 16.02.2026 суд вирішив розгляд справи №924/17/26 здійснювати за правилами загального позовного провадження, замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, призначити підготовче засідання.
У підготовчому засіданні 01.04.2026 суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, якою, відповідно до ст.185 ГПК України, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник прокуратури наполягає на задоволенні позовних вимог. Позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ "Шанс" ЛТД разом з Ружанським Т.А. будучи співвласниками нерухомого майна з часу закінчення строку договору оренди земельної ділянки на якій воно розміщене, продовжують користуватися земельною ділянкою прощею 0,2353га з кадастровим номером 6810700000:01:010:0570 без правовстановлюючих документів не сплачуючи орендну плату. Вказує, що розмір безпідставно збережених коштів у вигляді несплати орендної плати за фактичне використання 1/2 земельної ділянки за період з 01.06.2021 по 31.10.2026 становить 255 344,34грн. Зазначає, що ці кошти відповідач зобов`язаний повернути органу місцевого самоврядування на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
Позивач - Шепетівська міська рада, м.Шепетівка Хмельницької області просить розглянути справу за відсутності її представника. Вимоги прокурора підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шанс" ЛТД, м.Здолбунів Рівненської області проти позовних вимог заперечує. Посилається на те, що звертаючись до суду з цим позовом, позивач обґрунтовував фактичний розмір недоотриманої орендної плати за користування 1/2 земельною ділянкою площею 0,2353 га з кадастровим номером 6810700000:01:010:0570 по вул.Кільцева, 1-А, у м. Шепетівка за період з 01.09.2021 по 31.10.2025 у сумі 243 776,13 грн, проте, відомостей щодо нормативної грошової оцінки (оцінки відповідного судового експерту у вигляді висновку) одного квадратного метра земель промисловості чи комерційного призначення в м.Шепетівка, на підставі якого здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів, прокурором та позивачем не надано, матеріали справи таких відомостей не містять, як і не надано до матеріалів справи відповідних рішень Шепетівської міської ради про розробку та затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Шепетівка. 
Витяг №HB-6802244642015 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (НГО за 2022 та 2023 роки проведено з врахуванням коефіцієнтів індексації НГО земель за відповідні роки: 2021-1.1, 2022-1.15, 2023-1,051.); лист Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2024 №6-28-0.222-600/2-24 щодо значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення; Додаток 1.5.1 до рішення Шепетівської міської ради "Про встановлення річних розмірів орендної плати за земельні ділянки", Додаток 13.5.1 до рішення Шепетівської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на 2020 рік та території міста Шепетівка" на який посилається позивач, не є тими доказами, які можуть підтверджувати розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за користування якою подано позов про стягнення безпідставно отриманих коштів за спірний період (2021-2025 роки).
Вказує, що позивачем не доведено факт користування відповідачем у повному обсязі земельною ділянкою на якій розташовано нежитлове приміщення (приміщення головного корпусу) за адресою: Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Кільцева, № 1-А.
19.05.2026 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника відповідача - адвоката Дупака В.Г. у іншій справі.
Статтею 216 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.
Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Судом звернуто увагу, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторони чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Водночас суд зазначає, що у цій справі явку учасників не було визнано обов`язковою, зокрема, конкретного відповідача чи його представника.
За змістом ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.
Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.)
Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
З огляду на наведене, враховуючи завдання господарського судочинства, зважаючи на те, що відкладення є правом суду, а не обов`язком, беручи до уваги той факт, що розгляд справи вже відкладався, з метою розгляду справи у розумні строки та недопущення безпідставного затягування такого розгляду, суд, розглянувши заявлене клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку, що воно не підлягало задоволенню, про що 20.05.2026 було винесено протокольну ухвалу.
Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, зважаючи на належне повідомлення учасників провадження про дату, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка представника відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.
Земельна ділянка комунальної форми власності площею 0,2353 га з кадастровим номером 6810700000:01:010:0570, яка розташована по вул. Кільцевій, 1-А у місті Шепетівка Хмельницької області, сформована та з 21.12.2015 зареєстрована у Державному земельному кадастрі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 816240068107).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на земельній ділянці розташовано нерухоме майно.
З 19.01.2005 нежитлове приміщення, розташоване за адресою вул. Кільцева, 1-А у м. Шепетівка, належало ОСОБА_1 
04.11.2015 між Шепетівською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, згідно якого остання прийняла у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (кадастровий номер 6810700000:01:010:0570). Строк дії договору до 08.10.2018.
11.06.2018 договір оренди, укладений між Шепетівською міською радою та ОСОБА_1 , розірвано за взаємною згодою сторін.
01.03.2017 за договором дарування №363 ОСОБА_1 подарувала Ружанському А.М. нежитлове приміщення (приміщення головного корпусу) розташоване по вул. Кільцевій, 1-А в м. Шепетівка площею 649,3 кв.м.
11.06.2018 між Шепетівською міською радою та Ружанським А.Я укладено договір оренди землі, згідно якого останній прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (кадастровий номер 6810700000:01:010:0570). Строк дії договору до 24.05.2021.
Відповідно до п.37 Договору від 11.06.2018 перехід права власності на будівлі та споруди, які розташовані на орендованій земельній ділянці до другої особи є підставою для розірвання договору та укладання договору оренди з новим власником будівель та споруд.
Згідно договору купівлі-продажу від 19.02.2019 ОСОБА_2 продав 1/2 частку права власності на нежитлове приміщення (приміщення головного корпусу), яке знаходиться за адресою: м. Шепетівка, вул.Кільцева, 1-А, ТОВ "Шанс" ЛТД (код ЄДРПОУ 22565607).
Згідно п.1.2 договору купівлі-продажу, в цілому площа нежитлового приміщення становить 649,3кв.м., нежитлове приміщення розташоване на земельній ділянці, площа якої становить 0,2353га, кадастровий номер 6810700000:01:010:0570 та перебувала у користуванні продавця на умовах оренди.
19.02.2019 ОСОБА_2 за договором дарування передав у власність 1/1 частку на праві спільної власності на нежитлове приміщення (приміщення головного корпусу), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 . 
Згідно п. 1 договору дарування, в цілому площа нежитлового приміщення становить 649,3кв.м., нежитлове приміщення розташоване на земельній ділянці, площа якої становить 0,2353га, кадастровий номер 6810700000:01:010:0570 та перебувала у користуванні продавця на умовах оренди.
02.12.2024 між ОСОБА_3 та ТОВ "Шанс" ЛТД укладено договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. Згідно укладеного договору у власніть ОСОБА_3 переходить нежитлове приміщення площею 324,6кв.м, у приватну власність ТОВ "Шанс" ЛТД переходить нежитлове приміщення площею 324,6кв.м.
Наказом Шепетівської міської ради №169-ф від 20.12.2024 нежитловій будівлі загальною площею 324,7кв.м., яка належить ОСОБА_3 , змінена та присвоєна нова адреса: АДРЕСА_1 .
Згідно інформації, розміщеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право користування вказаною земельною ділянкою з кадастровим номером 6810700000:01:010:0570 зареєстровано за ОСОБА_2 . Строк дії договору скінчився у 2021 році.
Як вбачається з відповідей Головного управління ДПС України у Хмельницькій області від 06.12.2024 №14310/5/22-01-04-01-13 та від 26.11.2025 №16171/5/22-01-04-05-11 за відомостями з інформаційної бази Головного управління ДПС України у Хмельницькій області ТОВ "Шанс" ЛТД (ЄДРПОУ: 22565.607) не є платником плати за землю, не звітує та не сплачує земельний податок та орендну плату за землю фізичних осіб. 
Шепетівською міською радою 27.11.2025 на адресу відповідача за №03-08/5688 направлено претензію з вимогою сплати орендної плати. Однак, вказані вимоги залишились без реагування, кошти на рахунок міської ради не надійшли.
Проведеним на місцевості оглядом земельної ділянки з кадастровим номером 6810700000:01:010:0570 встановлено, що на земельній ділянці площею 0,2353 га по вул. Кільцевій, 1-А ум.Шепетівка наявне нерухоме майно, співвласником якого є ТОВ "Шанс" ЛТД. Земельна ділянка на якій знаходиться вищезазначені будівлі огороджена.
Шепетівською окружною прокуратурою, на адресу міської ради скеровувались листи від 24.03.2025 та 10.10.2025 щодо виявлених порушень законодавства. З відповідей міської ради від 02.04.2025 та від 31.10.2025 вбачається, що будь-які належні заходи цивільно-правового характеру щодо захисту інтересів держави міською радою не вживались і вживатись не будуть.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.
У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
За ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осібна земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, застосування інших, передбачених законом, способів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка-це частина земної поверхні з установленими межами, певним місце» розташування, з визначеними щодо неї правами.
Частинами 1-4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації) Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державнрої реєстрації права власності на неї.
Земельна ділянка площею 0,2353 га з кадастрова номером 6810700000:01:010:0570 по вул.Кільцевій, 1-А м. Шепетівці Хмельницької області, як об`єкт цивільних прав сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі 21.12.2015. Відомості про реєстрацію вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на даний час не скасовані.
Згідно ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Крім того, правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у ст. 120 Земельного кодексу України.
Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.
Як вбачається із положень ст.120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) ба достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї главі застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереженні майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Згідно ч.1 ст.1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умови набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави Цивільного кодексу України.
За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерні є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. 
Судом встановлено, що за відповідачем на праві співвласності зареєстровані об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці площею 0,2353 га з кадастровим номером 6810700000:01:010:0570 по вул.Кільцевій, 1-А, у м. Шепетівка, Хмельницької області, а відповідне речове право щодо зазначеної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано.
Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.
Згідно зі ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (стаття 14.1.72 Податкового кодексу України).
Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою нею (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).
Статтею 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що за зультатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянки у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною і міською радою.
Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.
Враховуючи, що на земельній ділянці розташовано майно яке перебуває у спільній частковій власності 2 осіб розрахунок здійснено прокурором пропорційно від загальної площі земельної ділянки та площі майна щодо користування 1/2 земельної ділянки.
Зважаючи на викладене та з огляду на те, що ТОВ "Шанс" ЛТД користується земельною ділянкою комунальної власності площею 0,2353 га з кадастровим номером 6810700000:01:010:0570 по вул. Кільцевій, 1-А, у м. Шепетівка без оформлення правовстановлюючих документів, належним та ефективним способом захист прав позивача - Шепетівської міської ради є стягнення з ТОВ "Шанс" ЛТД на підставі ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України безпідставно збережених коштів за користування 1/2 частки земельної ділянки площею 0,2353 та з кадастровим номером 6810700000:01:010:0570 по вул. Кільцевій, 1-А, у м.Шепетівка за період з 01.06.2021 по 31.10.2025 у сумі 255 344,34 грн.
Судом також враховується, що згідно відповідей Головного управління ДПС України у Хмельницькій області від 06.12.2024 №14310/5/22-01-04-01-13 та від 26.11.2025 №16171/5/22-01-04-05-11 за відомостями з інформаційної бази Головного управління ДПС України у Хмельницькій області ТОВ "Шанс" ЛТД (ЄДРПОУ: 22565.607) не є платником плати за землю, не звітує та не сплачує земельний податок та орендну плату за землю фізичних осіб. 
Згідно матеріалів справи враховано, що проведеним на місцевості оглядом земельної ділянки з кадастровим номером 6810700000:01:010:0570 встановлено, що на земельній ділянці площею 0,2353 га по вул. Кільцевій, 1-А ум.Шепетівка наявне нерухоме майно, співвласником якого є ТОВ "Шанс" ЛТД. Земельна ділянка на якій знаходиться вищезазначені будівлі огороджена.
Доводи відповідача судом не приймаються до уваги. У даній справі земельна ділянка є сформованою, їй присвоєний кадастровий номер, а відтак прокурором правомірно обраховано суму безпідставно збережених коштів з урахуванням усієї площі сформованої земельної ділянки.
Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і у порядку, що визначені законом.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст.23 Закону України "Про прокуратуру", якою визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Згідно з ч.3 ст.53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст.53 ГПК України).
Інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах. Також звертала увагу, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц від 05.10.2022 у справах №923/199/21.
У постанові від 14.12.2022 у справі №2-3887/2009 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ці висновки актуальні також щодо участі територіальної громади в цивільних правовідносинах та судовому процесі.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 66 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень та забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. 
Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч.5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
У розумінні вимог ч.1 ст.10, ч.2 ст.2, ч.5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Шепетівська міська рада, м.Шепетівка є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку у зазначеній сфері та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності (ст. 68 Конституції України).
Шепетівською окружною прокуратурою, на адресу міської ради скеровувались листи від 24.03.2025 та 10.10.2025 щодо виявлених порушень законодавства. Водночас, з відповідей міської ради від 02.04.2025 та від 31.10.2025, вбачається, що будь-які належні заходи цивільно-правового характеру щодо захисту інтересів держави міською радою не вживались і вживатись не будуть.
Позивачем не вжито заходів до усунення порушень указаних інтересів держави, зокрема, не пред`явлено до суду позову про стягнення із відповідача грошових коштів до місцевого бюджету.
Таким чином, наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в особі позивача шляхом пред`явлення цього позову обґрунтовується наявним порушенням інтересів держави і необхідністю їх комплексного захисту, орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у цих спірних правовідносинах, будучи поінформованими про існування порушення, не здійснює захисту інтересів держави.
Прокурором дотримано вимоги абз.3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". На виконання зазначених норм окружна прокуратура листом від 22.12.2025 № 54-9466 вих-25 повідомила Шепетівську міську раду про намір звернутися до суду з даним позовом в інтерес держави.
Зважаючи на викладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Згідно з ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача. 

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" ЛТД (вул. Костельна, 1, м. Здолбунів, Рівненська область, 35702; код ЄДРПОУ 22565607) на користь Шепетівської міської ради (вул. Соборності, 4, м. Шепетівка, Хмельницька область; 30405; код ЄДРПОУ 34175421) 255 344,34грн (двісті п`ятдесят п`ять тисяч триста сорок чотири гривні 34 коп.) безпідставно збережених коштів.
Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" ЛТД (вул. Костельна, 1, м. Здолбунів, Рівненська область, 35702; код ЄДРПОУ 22565607) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, код ЄДРПОУ 02911102) 3 830,17грн (три тисячі вісімсот тридцять гривень 17 коп.) витрат по оплаті судового збору.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення” ГПК України.
Повне рішення складено 29.05.2026.

Суддя С.І. Крамар