ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

26.05.2026	м. Суми	Справа № 920/1528/24	

Господарський суд Сумської області у складі судді Ковтуна В.М., за участю секретаря судового засідання Павлючок І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву відповідача Буринської міської ради про ухвалення додаткового рішення (вх. № 5945 від 12.11.2025) у справі № 920/1528/24
за позовом Фермерського господарства “Вікторія – 2012” (вул. Харківська, 
буд. 1, с. Слобода, Конотопський район, Сумська область, 41714, 
код ЄДРПОУ 37352730)
до відповідача Буринської міської ради (вул. Першотравнева, буд. 1, м. Буринь,
Буринський район, Сумська область, 41700),
про визнання укладеною додаткової угоди 

За участю представників сторін:
від позивача – Бем Ю.Ю.;
від відповідача – не прибув.

УСТАНОВИВ:

26.12.2024 Позивач подав до суду позовну заяву, в якій просив суд визнати укладеною в редакції, що викладена в прохальній частині позовної заяви, додаткову угоду до договору оренди землі № 41 від 26.09.2012, зареєстрованого 22.10.2012 за №592098244001922. Також просив судові витрати покласти на Відповідача.
03.11.2025 Позивач подав до суду Заяву про забезпечення позову (вх. № 5790 від 03.11.2025).
Ухвалою вуд 04.11.2025 суд у задоволення заяви Фермерське господарство “Вікторія -2012” (вх. № 5790 від 03.11.2025) про забезпечення позову у справі № 920/1528/24 відмовив.
Рішенням від 07.11.2025 суд у задоволенні позову Фермерського господарства “Вікторія – 2012” до Буринської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди відмовив повністю.
12.11.2025 до Господарського суду Сумської області надійшла заява Буринської міської ради від 12.11.2025 (вх. № 5945 від 12.11.2025) про ухвалення додаткового рішення, відповідно до змісту якої Відповідач просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Фермерського господарства “Вікторія -2012” на користь Буринської міської ради витрати, понесені нею у зв`язку з розглядом даної справи, а саме 48000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
13.11.2025 позивачем – ФГ «Вікторія – 2012» надано до суду Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх. № 5456 від 13.11.2026).
Ухвалою від 17.11.2025 суд призначив заяву Буринської міської ради про ухвалення додаткового рішення (вх. № 5945 від 12.11.2025) до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 26.11.2025, 09:30.
18.11.2025 на адресу суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2025 про витребування матеріалів оскарження у справі № 920/1528/24, у зв`язку з надходженням до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги ФГ “Вікторія – 2012” на ухвалу Господарського суду Сумської області від 04.11.2025, якою відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі.
Ухвалою суду від 19.11.2025 зупинено провадження у справі № 920/1528/24 щодо розгляду заяву Буринської міської ради про ухвалення додаткового рішення (вх. № 5945 від 12.11.2025) щодо витрат на правничу допомогу, до закінчення апеляційного провадження.
24.04.2026 матеріали справи № 920/1528/24 повернуто на адресу Господарського суду Сумської області.
Ухвалою від 24.04.2026 суд поновив провадження у справі № 920/1528/24 щодо розгляду заяву Буринської міської ради про ухвалення додаткового рішення (вх. № 5945 від 12.11.2025) щодо витрат на правничу допомогу. Призначив розгляд заяви Буринської міської ради про ухвалення додаткового рішення (вх. № 5945 від 12.11.2025) щодо витрат на правничу допомогу в судове засідання на 26.05.2026, 11:00. 
28.04.2026 Буринська міська рада надала до суду Клопотання про долучення доказів (вх. № 2241, 2007 від 28.04.2026), відповідно до змісту якого просить поновити відповідачу строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи копію платіжної інструкції № 12/11/2025.
25.05.2026 Буринською міською радою надано до суду Заяву про розгляд справи без участі (вх. 3 2718 від 25.05.2026), відповідно до змісту якого просить суд судове засідання, призначене на 26.05.2026 проводити без участі представника відповідача, в свою чергу зазначає, що заяву про ухвалення додаткового рішення та клопотання про долучення доказів підтримує у повному обсязі.
В судовому засіданні 26.05.2026 представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача про стягнення коштів на правничу допомогу. не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача в судове засідання 26.05.2026 не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не прибуття суд не повідомив. 
Розглянувши матеріали справи та матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступних висновків:
Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване у ст. 131-2 Конституції України, ст. 16 ГПК України, відповідних нормах Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядку.
За змістом ст. 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Згідно з поданою Буринською міською радою заявою про ухвалення додаткового рішення, заявник просить стягнути з Фермерського господарства «Вікторія-2012» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48000 грн.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Буринською міською радою надано: 
- договір про надання правової допомоги №248 від 07.05.2025;
- акт приймання-передачі виконаних послуг № 1 від 30.05.2025;
- акт приймання-передачі виконаних послуг № 2 від 23.06.2025;
- акт приймання-передачі виконаних послуг № 3 від 22.07.2025;
- акт приймання-передачі виконаних послуг № 4 від 25.08.2025;
- акт приймання-передачі виконаних послуг № 5 від 18.09.2025;
- акт приймання-передачі виконаних послуг № 6 від 15.10.2025;
- акт приймання-передачі виконаних послуг № 7 від 07.11.2025;
- платіжні інструкції про сплату сумарно 4800,00 грн за надання правничої допомоги;
- детальний опис виконаних послуг від 12.11.2025;
- Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №.3321 від 11.02.2020.
Відповідно до п. 1.1 договору про надання правничої допомоги від 07.05.2025, клієнт доручає, а адвокат надає послуги сторонніх фахівців (правову допомогу) клієнту, в обсязі та на умовах, які передбачені цим договором, а саме: представництво та захист інтересів клієнта у господарській справі за №920/1528/24 в суді апеляційної інстанції за що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (винагороду) у розмірі та на умовах визначених договором (розділ. 3 цього договору).
Згідно п. 3.1. договору про надання правничої допомоги від 07.05.2025, загальна сума договору складає 50 000, 00 грн. Точна вартість послуг визначається шляхом складання сум, зазначених у підписаних актах прийому передачі виконаних робіт.
Як вбачається з акту №1 приймання передання виконаних послуг від 30.05.2025 згідно договору №248 про надання правничої допомоги від 07.05.2025, клієнт прийняв наступні роботи та їх вартість: складна юридична консультація, вивчення документів, складання та направлення заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП/коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи) від 07.05.2025, у справі № 920/1528/24, прибуття 07.05.2025 з міста Буринь до міста Суми на судове засідання, призначене на 07.05.2025 0 12:00 та участь в ньому.
Відповідно до актів № 2-6 до договору – передбачається надання послуг у вигляді участі у судових засіданнях: 09.06.2025, 18.06.2025, 07.07.2025, 22.08.2025, 17.09.2025, 15.10.2025.
Відповідно до акту № 7 від 07.11.1026 – участь в судовому засіданні 07.11.2025 та складання та подання письмової промови у судових дебатах.
Загальна вартість послуг склала 48 000 грн, з яких: складна юридична консультація, вивчення документів, складання та направлення заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП/коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи) від 07.05.2025, у справі № 920/1528/24 – 12000,00 грн, участь в судовому засіданні по 4000,00 грн за засідання, складання та подання письмової промови у судових дебатах – 4000,00 грн.
Матеріалами справи підтверджується, що інтереси Буринської міської ради в суді під час розгляду даної справи представляв адвокат Спасьоненко О.В., також зазначена особа є підписантом письмової промови у судових дебатах.
Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивачем у справі - Фермерським господарством «Вікторія 2012» надано до суду Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що основна сума витрат складається із суми, яка складається із безпосередньої участі у судовому засіданні, проте безпосередня явка до зали суду є особистою ініціативою відповідача, так як в той же час їм не завадило приймати участь у справі завдяки відеозв`язку, що спрощувало безпосередню участь в судових засіданнях. Також зазначає, що дослідивши надані заявником документи в їх сукупності, враховуючи обсяг послуг, наданих адвокатом, наявність в штаті Буринської міської ради кваліфікованих юристів, та складність справи, заявлена відповідачем сума гонорару за понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48000,00 грн є завищеною.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідні висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Окрім цього, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України” (пункт 80), від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України” (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі “East/WestAllianceLimited” проти України”, від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України” (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Дослідивши надані Буринською міською радою докази, якими підтверджуються витрати на професійну правничу допомогу, врахувавши заперечення позивача, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю цієї справи та складністю виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), не є пропорційним до предмета спору, оскільки: правова позиція Буринської міської ради була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору у суді першої інстанції, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, підготовлені за підписом адвоката процесуальні документи під час розгляду справи складаються з заяв про відкладення розгляду справи та письмової промови, отже участь у справі в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної роботи.
Беручи до уваги означене, суд вважає заявлену суму компенсації витрат надмірною, тому присуджує її частково у розмірі 40000,00,00 грн. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Буринської міської ради про ухвалення додаткового рішення у справі №920/1528/24 та стягнення з Фермерського господарства “Вікторія 2012” на користь Буринської міської ради витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн. В іншій частині заяви – відмовити.
Окрім цього, суд зазначає про відсутність втручання суду в договірні відносини відповідача з адвокатом за укладеним договором, позаяк обов`язок виконання прав і обов`язків за цим договором не змінюється і не припиняється у зв`язку з покладенням судом судових витрат на правничу допомогу на позивача не в повній сумі, про яку домовились відповідач та адвокат (постанови Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 910/20792/20, від 14.06.2022 у справі №904/4876/21, від 22.06.2022 у справі №904/7334/21, від 30.05.2022 у справі №904/7347/21).
Керуючись ст. 2, 13, 123, 126, 129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву відповідача – Буринської міської ради від 12.11.2025 (вх. № 5945 від 12.11.2025) про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути з Фермерського господарства “Вікторія 2012” (41715, Україна, Конотопський район, Сумська обл., с. Слобода, вулиця Харківська, будинок 1, код ЄДРПОУ 37352730) на користь Буринської міської ради (41700, Україна, Конотопський район, Сумська обл., м. Буринь, вулиця Захисників України, будинок 1, код ЄДРПОУ 04058025) витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн 00 коп.
3. В решті заяви Буринської міської ради – відмовити.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.
Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне додаткове рішення складено та підписано суддею 01.06.2026.

Суддя	В.М. Ковтун