Справа № 761/20619/26
Провадження № 3/761/4459/2026
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Хардіна О.П., за участю захисника Магратій Я.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Державної податкової служби України Головного управління ДПС у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ФОП, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
25.05.2026 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.155-1 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №2170 від 15.05.2026 року, ОСОБА_1 вчинила порушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та/або програмного РРО без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі відповідного розрахункового документа встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції. (30.03.2026 року о 14.09 год. за готівкові кошти придбано настільну лампу по ціні 4400 грн., та 30.03.2026 року о 14.44 год. за готівкові кошти придбано світильники на суму 37739 грн. Загальна вартість придбаних товарів становить 42139 грн, чим порушено п.1,2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95 ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями.
Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст.155-1 КУпАП.
До суду ОСОБА_1 , повідомлена належним чином, не з`явилась, із клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталась. У зв`язку із цим відповідно до ст.268 КУпАП справу розглянуто за її відсутності.
Захисник Магратій Я.В. в судовому засіданні заперечувала обставини викладені у протоколі, вказала, що акт перевірки не є доказом, не є податковим повідомленням. ОСОБА_1 безпосередньо не здійснювала розрахункові операції, готівку не приймала. Акт перевірки оскаржується. Ст. 155-1 КУпАП передбачає індивідуальну адміністративну відповідальність. Повідомлення про протокол не направлявся до ФОП ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 155-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП підтверджується протоколом №2170 від 15.05.2026 про адміністративне правопорушення, акту фактичної перевірки від 08.04.2026 року, повідомлення про складання адміністративно протоколу, яке направлено на електронну адресу ФОП ОСОБА_1 та отримано останньою 29.04.2026 року, та іншими.
Оцінюючи доводи сторони захисту, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями осіб, висновками, актами перевірок та іншими документами.
Посилання захисника на те, що акт фактичної перевірки не є доказом у справі, суд відхиляє, оскільки такий акт є офіційним документом, складеним уповноваженими посадовими особами контролюючого органу в межах наданих законом повноважень, містить зафіксовані результати перевірки та відповідно до положень ст.251 КУпАП може бути використаний як доказ у сукупності з іншими матеріалами справи. При цьому відсутність на момент розгляду справи узгодженого податкового повідомлення-рішення не спростовує встановлених перевіркою фактичних обставин та не виключає можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Також суд критично оцінює доводи захисту про те, що ОСОБА_1 безпосередньо не здійснювала розрахункових операцій та не приймала готівкові кошти. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та суб`єктом господарювання, на якого законом покладено обов`язок забезпечити проведення розрахункових операцій із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або програмного РРО та видачу розрахункових документів встановленої форми. Встановлені перевіркою факти здійснення розрахункових операцій без застосування РРО та без видачі відповідних розрахункових документів свідчать про недотримання саме нею вимог п.п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Доводи захисника про оскарження акту перевірки також не можуть бути підставою для закриття провадження у справі, оскільки сам по собі факт оскарження акту не свідчить про його незаконність та не позбавляє суд обов`язку надати оцінку наявним доказам. Відомостей про скасування результатів перевірки або визнання їх протиправними матеріали справи не містять.
Не заслуговують на увагу і твердження щодо неповідомлення ОСОБА_1 про складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки наявними у справі матеріалами підтверджується направлення відповідного повідомлення на електронну адресу ФОП ОСОБА_1 та його отримання останньою 29.04.2026 року, що свідчить про дотримання контролюючим органом вимог законодавства щодо належного повідомлення особи.
За таких обставин суд вважає, що надані докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми в їх сукупності для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а тому її дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.155-1 КУпАП.
Таким чином, встановлені судом обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 є винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, тому вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, майновий стан останньої.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
Відповідно до санкції ч.1 ст.155-1 КУпАП вчинення вказаного правопорушення тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, з огляду на обставини справи та особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 401, 156, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп., на користь держави.
Стягнути з  ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.П. Хардіна