Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року Справа№200/9501/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 03 грудня 2025 року, в якому позивач просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 як особі з інвалідністю третьої групи;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії по інвалідності як особі з інвалідністю третьої групи з моменту фактичного припинення виплати пенсії, а саме з 01 листопада 2025 року.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.
08 грудня 2025 року суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А. постановила ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішила розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; встановила строк для подання заяв по суті справи.
У зв`язку зі звільненням судді Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А. проведений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду, за результатами якого справа № 200/9501/25 передана на розгляд судді Кравченко Т.О.
19 травня 2026 року суд постановив ухвалу про справи до провадження; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні).
Про відкриття провадження у справі сторони повідомлені належним чином в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі – КАС).
Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).
Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».
Указом Президента України від 12 січня 2026 року № 40/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 14 січня 2026 року № 4757-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що є особою з інвалідністю третьої групи, яка йому встановлена з 01 липня 2021 року.
Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки 12 ААВ № 542903 від 05 жовтня 2023 року інвалідність продовжена на строк з 05 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2025 року.
Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області і по жовтень 2025 року включно отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058).
З листопада 2025 року виплата пенсії припинена.
Листом від 13 листопада 2025 року № 0500-0216-8/121219 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило позивачеві про необхідність проходження повторного огляду експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи, оскільки строк дії рішення МСЕК сплинув в жовтні 2025 року.
При цьому пенсійний орган покликався на норми п. 6 ст. 41 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон № 1105) у редакції Закону України від 13 грудня 2022 року № 2849-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон № 2849), підп. 1 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 2620) та постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі – Постанова КМУ № 1338) і вказував на те, що в електронній особовій справі позивача відсутній актуальний висновок медико-соціальної експертної комісії та/або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, а тому з метою уникнення утворення переплати (у разі зміни відсотку втрати працездатності) страхових виплат, позивачеві необхідно пройти повторний огляд експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Вважаючи дії відповідача щодо припинення виплати пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
На переконання позивача, припинення виплати пенсії є незаконним, оскільки місце його проживання зареєстровано в смт Північне м. Торецьк Донецької області, тобто на території України, тимчасово окупованій російською федерацією, про що свідчить Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, (далі – Перелік № 376).
Позивач зазначив, що в смт Північне м. Торецьк Донецької області проживав до 2023 року, внаслідок бойових дій та подальшої окупації був вимушений залишити місце свого проживання і перемістився до м. Сміла Черкаської області, а в травні 2024 року виїхав до Республіки Польща, де і проживає на теперішній час, а тому не має можливості пройти повторний огляд або оцінювання повсякденного функціонування особи.
Позивач наполягав на тому, що до спірних правовідносин належить застосовувати норму підп. 14-6.1 п. 14-6 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, яка звільняє його від обов`язку проходити оцінювання в умовах воєнного стану, а також п. 3 Постанови КМУ № 1338, згідно з яким як особа, місцем проживання яких є територія, що включена до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, він (позивач) належить до осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування.
Також позивач зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України від 30 березня 2022 року № 390 «Деякі питання продовження строку дії довідки до акта огляду МСЕК та виплат особам з інвалідністю на період дії воєнного стану» (далі – Постанова КМУ № 390) прямо передбачає, що на період дії воєнного стану та шість місяців після його завершення строки дії довідок МСЕК продовжуються автоматично; особи, строк повторного огляду яких настав у цей період, не зобов`язані проходити повторний огляд; відсутність такого огляду не може бути підставою для зупинення пенсійних виплат.
За висновком позивача, його інвалідність вважається продовженою до 01 квітня 2026 року, оскільки вона встановлена до набрання чинності Постановою КМУ № 1338, строк повторного огляду припав на період воєнного стану, а повторний огляд необхідно пройти до 01 квітня 2026 року.
Просив задовольнити позов.
Відповідач позов не визнав; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, у порядку та у спосіб, що визначені законодавством.
Зазначив, що ОСОБА_1 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області з 22 вересня 2023 року по 31 жовтня 2025 року як отримувач пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ст. 33 Закону № 1058.
З заявою про перерахунок пенсії до органів Пенсійного фонду України він не звертався.
Відповідно до ст. 34 Закону №1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.
Згідно з підп. 14-6.1 п. 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 для осіб з інвалідністю […], яким призначено пенсію по інвалідності […], у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, […] у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з причин, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні […]. Якщо при повторному огляді, оцінюванні повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, виплату якої продовжено відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження повідомлення про встановлення інвалідності до територіального органу Пенсійного фонду України.
Абз. 12-14 п. 3 Постанови КМУ № 1338 установлено, що у разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою […], і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 08 березня 2022 року № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України» (далі – Постанова КМУ № 255) не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях:
- чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 01 квітня 2025 року до 01 листопада 2025 року пройти оцінювання повсякденного функціонування […];
- інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 01 квітня 2026 року.
Категорії осіб, які належать до тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, визначені абз. 15-17 п. 3 Постанови № 1338.
Відповідач відзначив, що в результаті аналізу матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_1 згідно з довідкою МСЕК серії 12ААВ № 542903 був визнаний особою з інвалідністю третьої групи внаслідок професійного захворювання з 22 вересня 2023 року по 31 жовтня 2025 року, тобто станом на 01 листопада 2025 року позивач не є особою з інвалідністю.
За висновком пенсійного органу, ОСОБА_1 не належить до осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, відповідно до абз. 15-17 п. 3 Постанови КМУ № 1338.
З мотивів, викладених вище, відповідач доводив, що підстави для продовження виплати пенсії позивачеві відсутні.
Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.
На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
З 10 вересня 2013 року місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.
Позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджено довідкою від 08 листопада 2023 року № 7104-5003029351.
Фактичне місце проживання після переміщення: АДРЕСА_2 .
З 16 травня 2024 року позивач проживає в Республіці Польща, про що свідчать паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 та Powiadomienie o nadaniu nomeru PESEL (Повідомлення про присвоєння номера PESEL) від 17 травня 2024 року.
Відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010) зареєстроване як юридична особа, є суб`єктом владних повноважень та адміністративним органом.
ОСОБА_1 має професійне захворювання: пневмоконіоз (t/t; 1/1), ЛН І-ІІ ст. (один-два) (J 60); хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість І ст. (початкові явища) за класифікацією Остапкович В.Є. та ОСОБА_2 (Н 90.3), (остаточний діагноз встановлений 20 квітня 2021 року), набуте під час роботи учнем забійника на відбійних молотках, гірничим майстром підземним, гірником очисного забою у відокремленому підрозділі «Шахта «Центральна» державного підприємства «Торецьквугілля», про що свідчить акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (форма П-4), затверджений 21 травня 2021 року.
Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 098621 від 01 липня 2021 року, за результатами огляду, проведеного 01 липня 2021 року, позивачеві первинно встановлений ступінь втрати професійної працездатності – 30% сукупно з 23 червня 2021 року по 01 серпня 2023 року, без встановлення інвалідності.
Як свідчать виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ № 542903 від 05 жовтня 2023 року, а також виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА № 120460 від 05 жовтня 2023 року, за результатами повторного огляду, проведеного 05 жовтня 2023 року, позивачеві первинно встановлена інвалідність третьої групи внаслідок професійного захворювання з 22 вересня 2023 року до 01 листопада 2025 року, з визначенням дати чергового переогляду – 05 жовтня 2025 року. Крім того позивачу повторно визначений ступінь втрати професійної працездатності – 30% сукупно з 01 липня 2023 року та 50% сукупно з 22 вересня 2023 року по 01 листопада 2025 року.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області як отримувач пенсії по інвалідності, яка йому призначена відповідно до Закону № 1058, що підтверджено матеріалами пенсійної справи № 051330003568.
Згідно з рішенням про перерахунок пенсії № 051330003568 (дата-час розрахунку: 25 лютого 2025 року 03:21) пенсія позивача була обчислена виходячи з такого:
шифр та вид пенсії: 331 пенсія по інвалідності (в розмірі пенсії за віком);
умови призначення: Закон № 1058;
середньомісячний заробіток: 25 579,93000;
дата перерахунку, вік, ознака роботи: 01 березня 2025 року, 45 років 03 місяці 14 днів, не працює;
вид перерахунку: індексація заробітку (масовий);
інвалідність:
група інвалідності, причина: третя група, трудове каліцтво/професійне захворювання (з актом Н1/П4);
серія та номер МСЕК: 12 ААВ № 542903;
дата встановлення інвалідності: 05 жовтня 2023 року;
період встановлення інвалідності: з 22 вересня 2023 року по 31 жовтня 2025 року;
тривалість стажу:
страховий стаж (повний) – 46 років 04 місяці 03 дні;
страховий стаж до 01 січня 2004 року – 08 років 03 місяці 01 день;
страховий стаж після 01 січня 2004 року – 17 років 01 місяць 02 дні;
додаткові роки за Список № 1 – 21 рік 00 місяців 00 днів;
в тому числі: Робота за Списком № 1 – 21 рік 02 місяці 10 днів;
коефіцієнт стажу без урахування кратності – 0,46333;
коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ((556/100*12)*1) – 0,46333;
01 березня 2024 року – 31 жовтня 2025 року
розмір пенсії за віком (ст. 27) (25 579,93*0,46333) – 11 851,95 грн;
доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2) (за 11 років) – 259,71 грн;
загальний розмір пенсії – 12 111,66 грн;
надбавка 100 грн на індексації 01 березня 2024 року – 100,00 грн;
доплата до пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» – 8 352,28 грн;
сума пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (80% від 25 579,93 грн) – 20 463,94 грн;
місяць підвищення розміру пенсії – 01 березня 2025 року;
розмір пенсії з надбавками – 20 563,94 грн.
Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності бездіяльності ГУ ПФУ в Донецькій області щодо невиплати пенсії з 01 листопада 2025 року.
Докази, які б свідчили, що з 01 листопада 2025 року ГУ ПФУ в Донецькій області нараховує і виплачує пенсію позивачеві, суду не надані.
Сторони визнають, що з 01 листопада 2025 року ГУ ПФУ в Донецькій області припинило нарахування і виплату пенсії.
Докази, які б свідчили, що ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення про припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2025 року, повідомило йому про припинення нарахування і виплати пенсії, а також про правові і фактичні підстави таких рішень (дій), суду не надані.
Листом від 13 листопада 2025 року № 0500-0216-8/121219 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило позивачеві, що:
- відповідно до п. 6 ст. 41 Закону № 1105 в редакції Закону № 2849 страхові виплати здійснюються протягом строку, зокрема, встановленого медико-соціальною експертною комісією або експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи для повнолітнього потерпілого;
- у зв`язку з відсутністю в електронній особовій справі актуального висновку медико-соціальної експертної комісії та/або витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи та з метою уникнення утворення переплати (у разі зміни відсотку втрати працездатності) страхових виплат, позивачеві необхідно пройти повторний огляд експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи;
- термін дії рішення МСЕК закінчився в жовтні 2025 року;
- повторний огляд можливо пройти незалежно від місця реєстрації або фактичного проживання;
- після проходження повторного огляду експертною командою або за наявності актуальної довідки медико-соціальної експертної комісії позивачеві необхідно подати заяву щодо подовження (поновлення) або перерахунку (уразі зміни відсотка втрати працездатності) страхових виплат, до найближчого сервісного центру Пенсійного фонду України (незалежно від місця реєстрації) або в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису (КЕП);
- до заяви необхідно додати оригінали (скановані копії) паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідки про відкритий рахунок у банку, витяг з рішення огляду експертною командою або довідку МСЕК, із зазначенням відсотка втрати працездатності, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (у разі наявності), акт розслідування професійного захворювання або нещасного випадку на виробництві;
- відповідно до Постанови КМУ № 1338 медико-соціальні експертні комісії припинили свої повноваження, права і обов`язки щодо проведення медико-соціальної експертизи 31 грудня 2024 року; з 01 січня 2025 року експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи;
- п. 1 ч. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2620 визначено, що у разі пропуску потерпілим у період дії воєнного стану в Україні строку повторного огляду медико-соціальною експертною комісією виплата щомісячних страхових виплат не зупиняється у період дії воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування з подальшим проведенням перерахунку розміру страхових виплат на підставі заяви та результатів переогляду потерпілого.
Тобто лист від 13 листопада 2025 року № 0500-0216-8/121219 жодних відомостей про причини і підстави припинення пенсійних виплат не містить, а стосується щомісячних страхових виплат за Законом № 1105.
Також суду не надані докази, які б свідчили, що на час розгляду справи ГУ ПФУ в Донецькій області поновило нарахування та виплату пенсії ОСОБА_3 та виплатило йому заборгованість з 01 листопада 2025 року.
Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.
Висновки суду по суті позовних вимог.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Згідно з ч. 1-2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками […] місця проживання […].
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
П. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058).
На час виникнення спірних правовідносин (на момент припинення позивачеві нарахування і виплати пенсії з 01 листопада 2025 року) Закон № 1058 діяв у редакції від 07 вересня 2025 року.
Право громадян України на отримання пенсійних виплат передбачено ст. 8 Закону № 1058.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій […] із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та […] визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, […].
П. 2 ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 установлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі з-поміж іншого призначається така пенсійна виплата, як пенсія по інвалідності.
Умови призначення пенсії по інвалідності визначені ст. 30 Закону № 1058.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого ст. 32 цього Закону.
Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону № 1058 група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи – для повнолітніх осіб.
Період, на який призначається пенсія по інвалідності, визначений ст. 34 Закону № 1058.
Згідно з цією статтею такий вид пенсійної виплати призначається на весь строк встановлення інвалідності.
Отже, одна з особливостей такого виду пенсії як пенсія по інвалідності – призначення її не довічно (наприклад, на відміну від пенсії за віком), а лише на строк встановлення інвалідності.
Суд встановив, що ОСОБА_1 встановлена інвалідність третьої групи з 22 вересня 2023 року до 01 листопада 2025 року, з визначенням дати чергового переогляду – 05 жовтня 2025 року (виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ № 542903 від 05 жовтня 2023 року, виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА № 120460 від 05 жовтня 2023 року).
Як наслідок, йому призначена пенсія по інвалідності на період з 22 вересня 2023 року по 31 жовтня 2025 року включно, про що свідчать матеріали пенсійної справи.
Виплата пенсії регламентована нормами ст. 47 Закону № 1058.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 47 Закону № 1058 пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, […].
Підстави припинення виплати пенсії визначені ч. 1 ст. 49 Закону № 1058, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; (положення цього пункту втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року);
2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном;
3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку;
3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Системне тлумачення норм ст. 34 і п. 5 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058 зумовлює такі висновки:
- закінчення строку встановлення інвалідності є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії;
- таке припинення відбувається не автоматично, а потребує рішення територіальних органів Пенсійного фонду (або рішення суду).
Отже, у разі закінчення строку інвалідності пенсіонера пенсійний орган наділений повноваженнями припинити виплату пенсії по інвалідності шляхом прийняття відповідного рішення.
Поряд із цим в контексті спірних правовідносин важливим є те, що вони виникли в умовах правового режиму воєнного стану, який досі триває.
18 жовтня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2682-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю» (далі – Закон № 2682), який набрав чинності 06 листопада 2022 року.
Як свідчить Пояснювальна записка до проекту закону «Про внесення змін до «Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та деяких інших законів України, щодо захисту прав фізичних осіб під час воєнного стану та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю», який в подальшому став Законом № 2682, крім іншого, цей законопроект був спрямований на врегулювання питання призначення, продовження виплати пенсій, підтвердження страхового стажу на час дії воєнного стану.
Суб`єкт законодавчої ініціативи обґрунтовував необхідність прийняття цього законопроекту, з-поміж іншого тим, що:
«[…]
У зв`язку з проведенням активних бойових дій, руйнуванням будівель (у тому числі житлових) в окремих містах і районах громадяни України були змушені виїжджати в більш безпечні регіони.
В районах бойових дій, прифронтових, деокупованих територіях підприємства, установи, організації, територіальні органи влади, місцевого самоврядування не можуть здійснювати свою діяльність у повному обсязі.
В умовах воєнного часу характерною є втрата документів, неможливість підтвердження відомостей, необхідних для призначення, продовження виплати пенсій. Найболючішим це питання є для осіб з інвалідністю, дітей, які втратили батьків.
В таких умовах необхідно забезпечити соціальних захист вразливих верств населення, визначити особливості призначення та продовження виплати пенсії, підтвердження особливого правового статусу, страхового стажу без «паперової тяганини» шляхом отримання необхідної інформації з відповідних державних електронних реєстрів.
[…]».
Для досягнення цієї мети, з-поміж іншого, законопроект передбачав, що продовження виплати пенсії по інвалідності на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування у разі пропуску в період введення воєнного стану строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю.
Так, на підставі п. 2 розділу І Закону № 2682 п. 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 був доповнений підп. 14-6.1 такого змісту:
«14-6.1. Для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності […], у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану […] в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану […] в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період воєнного стану – не менш як на весь строк їх військової служби). […]».
П. 4 розділу ІІ Закону № 2682 на Кабінет Міністрів України покладений обов`язок у місячний строк з дня опублікування цього Закону забезпечити: прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; приведення своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом; приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
19 грудня 2024 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 4170-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі – Закон № 4170), який набрав чинності 31 грудня 2024 року.
На підставі підп. 4 п. 18 розділу І Закону № 4170 п. 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 викладений в такій редакції:
«14-6.1. Для осіб з інвалідністю […], яким призначено пенсію по інвалідності […], у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану […] в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з п р и ч и н, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану […] в Україні (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, - не менш як на весь строк їхньої військової служби). […]».
Аналіз положень підп. 14-6.1 п. 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 в первинній редакції, зумовлює такі висновки щодо умов продовження виплати пенсії по інвалідності особам, які не є військовослужбовцями:
- особі з інвалідністю, якій призначена пенсія по інвалідності і у якої строк припинення виплати пенсії припадає на період дії воєнного стану, виплата пенсії продовжується у разі неможливості проходження повторного огляду;
- для продовження виплати пенсії причини неможливості проходження повторного огляду значення не мали;
- виплата пенсії мала продовжуватись до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування.
Аналіз положень підп. 14-6.1 п. 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, зумовлює такі висновки щодо умов продовження виплати пенсії по інвалідності особам, які не військовослужбовцями:
- особі з інвалідністю, якій призначена пенсія по інвалідності і у якої строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, виплата пенсії продовжується у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування;
- для продовження виплати пенсії по інвалідності неможливість проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи має бути пов`язана з причинами, визначеними Кабінетом Міністрів України;
- виплата пенсії продовжується до: 1) дати проведення повторного огляду або 2) до дати проведення оцінювання повсякденного функціонування особи або 3) протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні.
Отже, основна відмінність між нормою підп. 14-6.1 п. 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 в її первинній редакції та цією нормою в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, полягає у тому, що з 31 грудня 2024 року (дня набрання чинності Законом № 4170) для продовження виплати пенсії по інвалідності неможливість проходження повторного огляду чи оцінювання повсякденного функціонування особи має бути пов`язана не з будь-якими причинами, а лише з тими, що визначені Кабінетом Міністрів України.
П. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4170 установлено, що:
особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності;
документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є:
видані до 31 грудня 2024 року органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення інвалідності за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі таких рішень, є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених законами України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування;
особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням (за зверненням опікуна - у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності);
особам з інвалідністю, повторний огляд яких був призначений з 1 січня 2025 року, але які не змогли його своєчасно пройти, строк інвалідності продовжується до дати прийняття рішення за результатами проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не довше ніж до 1 липня 2025 року.
У разі якщо особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до введення в дію цього Закону і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але така особа відповідно до умов, встановлених Кабінетом Міністрів України, не проходила такий повторний огляд у медико-соціальних експертних комісіях:
чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, з о б о в ’ я з а н і у період з 1 квітня 2025 року до 1 листопада 2025 року пройти оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України;
інші особи, крім осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи до 1 квітня 2026 року.
На період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні перелік причин неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи визначається Кабінетом Міністрів України.
Для осіб, направлення яких на проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування є неможливим відповідно до підстав, визначених Кабінетом Міністрів України, оцінювання повсякденного функціонування особи переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) для таких осіб продовжуються до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи.
[…]
15 листопада 2024 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі – Постанова КМУ № 1338).
На час виникнення спірних правовідносин Постанова КМУ № 1338 діяла в редакції від 01 листопада 2025 року.
Абз. 11 п. 3 Постанови КМУ № 1338 установлено, що особам з інвалідністю, повторний огляд яких був призначений з 01 січня 2025 року, але які не пройшли його своєчасно, строк інвалідності продовжується до дати прийняття рішення за результатами проведення оцінювання повсякденного функціонування, але не довше ніж до 01 липня 2025 року.
Відповідно до абз. 12-14 п. 3 Постанови КМУ № 1338 у разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», (далі – Положення № 1317), і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 08 березня 2022 року № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України» (далі – Постанова КМУ 225) не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях:
чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 01 квітня 2025 року до 01 листопада 2025 року пройти оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;
інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 01 квітня 2026 року.
Норми абз. 12-14 п. 3 Постанови КМУ № 1338 поширюються на осіб, які відповідають сукупності таких умов:
- це особи, інвалідність яких (із зазначенням строку повторного огляду) встановлена до набрання чинності Постановою КМУ № 1338, тобто до 26 листопада 2024 року;
- строк повторного огляду цих осіб припав на період воєнного стану;
- ці особи відповідно до Постанови КМУ 225 не проходили повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях.
ОСОБА_1 встановлена інвалідність 05 жовтня 2023 року з 22 вересня 2023 року до 01 листопада 2025 року із зазначенням строку повторного огляду до набрання чинності Законом № 4170 і Постановою КМУ № 1338; строк повторного огляду (05 жовтня 2025 року) припадав на період воєнного стану; повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях відповідно до Постанови КМУ № 225 позивач не проходив.
Отже, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловік віком від 25 до 60 років (45 років), якому встановлена третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, в силу положень абз. 9-10 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4170, а також абз. 12-13 п. 3 Постанови КМУ № 1338 з о б о в ’ я з а н и й був пройти оцінювання повсякденного функціонування до 01 листопада 2025 року.
Однак таке оцінювання позивач не пройшов.
Відтак, з 01 листопада 2025 року ОСОБА_1 не має статусу особи з інвалідністю.
Абз. 15-17 п. 3 Постанови КМУ № 1338 установлено, що до числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:
особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством розвитку громад та територій, для яких не визначена дата з а в е р ш е н н я бойових дій або тимчасової окупації;
особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.
Докази, які б свідчили про належність ОСОБА_3 до категорії осіб, про яких йдеться в абз. 17 п. 3 Постанови КМУ № 1338, суду не надані.
Щодо поширення на позивача норм абз. 15-16 п. 3 Порядку № 1338 суд зазначає таке.
Норма абз. 16 п. 3 Постанови КМУ № 1338 поширюється на осіб, які мають місце проживання на території, що відповідає таким умовам:
1. включена до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством розвитку громад та територій;
2. є територією, на якій ведуться бойові дії, для якої не визначена дата завершення бойових дій, або є територією, тимчасово окупованою російською федерацією, для якої не визначена дата завершення тимчасової окупації.
Суд встановив, що місце проживання позивача зареєстровано за адресою: Донецька обл., м. Торецьк, смт Північне.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за 380/43786, (далі – Перелік № 376).
Селище Північне Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області з 07 серпня 2024 року по 30 січня 2025 року було віднесено до територій активних бойових дій (підрозділ 3. «Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси» розділу І. «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії» Переліку № 376).
З 31 січня 2025 року селище Північне Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області є територією України, тимчасово окупованою російською федерацією, для якої не визначена дата завершення тимчасової окупації (розділ ІІ «Тимчасово окуповані російською федерацією території України» Переліку № 376).
Водночас, в контексті спірних правовідносин норми абз. 9, 11 п. 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4170 та абз. 15-16 п. 3 Постанови КМУ № 1338 застосуванню не підлягають.
Такий висновок суду ґрунтується на тому, що системне тлумачення норм абз. 9-11 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4170 та абз. 12-17 п. 3 Постанови КМУ № 1338 свідчить, що підкатегорія «тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування», виокремлюється не серед всіх осіб з інвалідністю, а лише в категорії «інших осіб», до якої віднесені особи з інвалідністю, які не належать до категорії «чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду».
При цьому обов`язок пройти оцінювання повсякденного функціонування з 01 квітня 2025 року по 01 листопада 2025 року стосується всіх чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду. Винятків для цієї категорії осіб, в тому числі пов`язаних з наявність визначених Кабінетом Міністрів України причин неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи, ні Законом № 4170, ні Постановою КМУ № 1338 не передбачено.
Відтак, ОСОБА_1 не належить до «тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування».
Докази належності позивача до осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, суд не надані.
Отже, норма підп. 14-6.1 п. 14 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 не може слугувати правовою підставою для продовження позивачеві нарахування та виплати пенсії по інвалідності з 01 листопада 2025 року.
З приводу твердження позивача про те, що оскаржувані дії відповідача суперечать спеціальним нормам, які регулюють продовження строку інвалідності та здійснення пенсійних виплат у період воєнного стану, зокрема Постанові КМУ № 390, якою прямо передбачено, що на період дії воєнного стану та шість місяців після його завершення строки дії довідок МСЕК продовжується автоматично, суд зазначає таке.
30 березня 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 390 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану» (далі – Постанова КМУ № 390).
Ця постанова передбачала внесення змін до ряду урядових постанов щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану.
Зокрема, на підставі п. 3 Постанови КМУ № 390 постанова Кабінету Міністрів України від 08 березня 2022 року № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» (далі – Постанова КМУ № 225) доповнена пунктом 3 такого змісту:
«3. Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:
осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317;
дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року № 917.
При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.
[…]».
Однак з 01 січня 2025 року на підставі підп. 4 п. 8 Постанови КМУ № 1338 абз. 2 п. 3 Постанови КМУ № 225, (що стосувався осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), яких неможливо було направити лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу), був виключений.
На час виникнення спірних правовідносин Постанова КМУ № 225 діяла в редакції від 01 січня 2025 року і п. 3 цієї постанови було установлено, що:
«3. Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:
{Абзац другий пункту 3 виключено на підставі Постанови КМУ № 1338}
дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року № 917.
При цьому інвалідність продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.
[…]».
Отже, на час виникнення спірних правовідносин ні Постанова КМУ № 390, ні Постанова КМУ № 225 не містили норм, які б передбачали «автоматичне продовження строку дії довідок МСЕК на період дії воєнного стану та шість місяців після його завершення» особам з інвалідністю, які не є дітьми з інвалідністю.
Таким чином, з 01 листопада 2025 року ОСОБА_1 не має статусу особи з інвалідністю і, як наслідок, не має права на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058, позаяк цей вид пенсії призначається на період встановлення інвалідності.
З огляду на викладене відсутні підстави для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали в припиненні виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 як особі з інвалідністю третьої групи, та покладання на цей пенсійний орган обов`язку поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії по інвалідності як особі з інвалідністю третьої групи з моменту фактичного припинення виплати пенсії, а саме з 01 листопада 2025 року.
Відтак, у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.
З приводу твердження позивача про те, що він перебуває в Республіці Польща, що унеможливлює проходження ним медичного огляду в Україні, суд зазначає, що законодавство України, чинне як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи, не передбачає такої підстави для продовження інвалідності, а тому ця обставина не може слугувати підставою для продовження виплати пенсії по інвалідності.
Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін не спростовують висновків суду по суті позовних вимог.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач документально підтвердив судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн (квитанція від 03 грудня 2025 року № 7878-9310-9382-4348).
Докази здійснення ним інших судових витрат суду не надані.
Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача присудженню не підлягають.
Керуючись ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
4. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
5. Повне судове рішення складено 19 травня 2026 року. 

Суддя Т.О. Кравченко