Справа № 635/6318/25 
Провадження № 2-а/635/18/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Омельник М.М.,
при секретарі судового засідання Сліпченко К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі ,-
ВСТАНОВИВ:
Виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Вознюк В`ячеслава Анатолійовича звернулась до місцевого загального суду як адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Національної поліції України постанову 4АВ № 08588874 про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2024 року відносно Позивача. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 13 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 (надалі - Позивач) складено постанову 4АВ № 08588874 про адміністративне правопорушення, якою останню притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі. Зазначена постанова складена інспектором Департаментом патрульної поліції Національної поліції України (надалі - Відповідач). Відповідно до постанови 4АВ № 08588874 про адміністративне правопорушення, винесеної 13.12.2024 відповідачем: 13.12.2024 о 13 год. 45 хв. позивач керувала транспортним засобом та перевищила дозволену швидкість на 24 км/год., чим порушила вимоги п. 12.9 (б) ПДР України. Про вказану постанову позивачу стало відомо 31 липня 2025 року з повідомлення третьої особи. Вказану постанову позивач не отримувала ні наручно, ні електронно, ні укрпоштою. Про оскаржувану постанову позивачу не було відомо аж до 31.07.2025. Позивач із фактом скоєння нею адміністративного правопорушення, категорично не погоджується, вважає дії відповідача неправомірними, а складену поставу незаконною та необґрунтованою, винесеною із порушенням законних прав та інтересів позивача, а отже такою, що має бути скасована. Позивач є власником автомобіля Honda Accord, ДНЗ: НОМЕР_1 . Однак, даний автомобіль вона передала в користування ОСОБА_2 (надалі - Третя особа). Тобто, останній користується її автомобілем. Саме він був за кермом автомобіля позивача, в момент скоєння правопорушення. Представник Позивача також вважає, що треба врахувати рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-pп/2010, ухвалене у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини 1 статті 141 КУпАП (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 141 КУПАП, яка передбачала, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. 
Процесуальні дії у справі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12 серпня 2025 року, вищезазначену справу було передано в провадження головуючому судді Омельник М.М.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року, скасовано ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2025 року, справу направлено для продовження розгляду справи. 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі.
30 жовтня 2025 року представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Федюк Д.В. надав відзив на позовну заяву. В якому зазначив, що на підставі інформаційних файлів за результатами автоматичної фіксації події з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі інспектором ДПП Воропай Ярославою Олександрівною винесена постанова серії 4АВ № 08588874 від 13.12.2024 відносно позивача. При винесені вищевказаної постанови, інспектор керувалась положеннями ПДР України та КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому інспектори діяли в межах своїх повноважень і не порушували норм матеріального та процесуального права. Правопорушення було зафіксоване технічним засобом було зафіксоване технічним засобом EXPERT-FS, E75053573., який отримав сертифікат перевірки типу № UA.TR.001 84-20 Rev.0, виданий ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», дата видачі 13.07.2020, дійсний до 13.07.2030, який підтверджує відповідність типу технічного засобу «КАСКАД» вимірювальної техніки застосованим вимогам Технічного регламенту. Відповідно до експертного висновку, зареєстрованого в Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України за № 1139 від 16.07.2020, технічний засіб EXPERT-FS відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс автоматичної фото/відео фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «EXPERT-FS». Відповідно до листа Департаменту захисту інформації від 29.06.2023 щодо чинності експертного висновку зазначено, що з урахуванням воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, та для забезпечення подальшого функціонування критичної інфраструктури України, реєстрів та інших важливих інформаційно-комунікаційних систем Адміністрацією Держспецзв`язку прийнято рішення продовжити термін дії експертних висновків на засоби технічного захисту інформації, строк дії яких закінчується з 24.02.2022, до кінця дії воєнного стану в Україні. На підтвердження цього надаємо до суду копію вищевказаного листа. Номер свідоцтва про повірку технічного засобу та термін його дії (№ 22-01/31594 дійсний до 19.08.2025) зазначений у оскаржуваній постанові. Міжповірочний інтервал приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відео фіксації, відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016, становить один рік. У зв`язку з цим, технічний засіб EXPERT-FS, E75053573, яким зафіксоване правопорушення, додаткового сертифікату чи свідоцтва про повірку не потребує. Прилад здійснює вимір і фіксацію швидкості руху транспортних засобів автоматично, здійснені ним виміри також автоматично зберігаються відповідними медіафайлами, без будь-якого втручання працівників поліції. Тобто автор цих медіафайлів є сам прилад, а їх цілісність та автентичність підтверджується вищезазначеними сертифікатом перевірки типу № UA.TR.001 84-20 Rev.0; експертним висновком № 1139 від 16.07.2020; свідоцтвом про повірку № 22-01/31594 дійсний до 19.08.2025. Щодо тверджень представника позивача про неотримання позивачем постанови, зазначає, що вказане твердження є правильним, проте воно саме по собі не свідчить про допущення Відповідачем будь-яких порушень, а навпаки підтверджує факт обізнаності позивача про існування оскаржуваної постанови задовго до звернення до суду. В оскаржуваній постанові міститься посилання на офіційний сервіс перевірки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. За допомогою індивідуального ідентифікатора доступу позивач мала можливість отримати повну інформацію щодо обставин вчиненого правопорушення, переглянути медіафайли фіксації перевищення швидкісного режиму, а також відомості про стадію виконання постанови. Із зазначених відомостей вбачається, що постанова від 13.12.2024 була виконана шляхом сплати штрафу вже 16.12.2024, тобто у межах пільгового десятиденного строку. Відповідно до частини сьомої статті 2791 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі рекомендованим листом у разі її невиконання шляхом сплати 50 % розміру штрафу протягом десяти днів з дня винесення. Якщо ж постанова вважається виконаною, її надсилання здійснюється лише за зверненням особи. Таким чином, з огляду на те, що позивач добровільно сплатила штраф у пільговий строк, обов`язок відповідача щодо направлення копії постанови позивачу не виникав. Отже, доводи Позивача про не надсилання постанови не можуть свідчити про протиправність дій відповідача. Щодо твердження представника позивача, про те, що притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила правопорушення, зазначає, що представник позивача на початку позову зазначив, що позивачем було передано в користування транспортний засіб Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 . Законодавчо передбачено механізм передачі транспортного засобу іншій особі, з можливістю накладення подальших адміністративних стягнень на таку особу. Відповідно до «Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів», що затверджений Постановою КМУ від 08.10.2022 № 1145, належний користувач фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 142 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування. Також, відповідно до статті 2793 КУпАП, законодавець надає можливість звільнення відповідальної особи, зазначеної в частині першій статті 142 КУпАП від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, у разі якщо особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Разом з тим, ОСОБА_2 не звертався до Департаменту патрульної поліції з відповідною заявою щодо вчинення ним адміністративного правопорушення. Враховуючи викладене представник відповідача прохає відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. 
30 жовтня 2025 року представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Федюк Д.В. надав клопотання про залишення заяви без розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.
Представник позивача - адвокат Вознюк В.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи призначений на 02 червня 2026 року без його участі. 
Представник відповідача - Федюк Д.В. в судове засідання не з`явився, надав відзив в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог, прохав відмовити у повному обсязі.
Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував, проти задоволення позовних вимог. 
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини.
13 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 складено постанову серії 4АВ № 08588874 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України. 
Згідно постанови серії 4АВ № 08588874 від 13 грудня 2024 року, вбачається, що 13.12.2024, о 13 год. 45 хв., за адресою: траса М-09 «Тернопіль-Рава Руська» на 66 км (+283м) за допомогою комплексу автоматичної фото/відео фіксації порушень правил дорожнього руху Expert-FS з серійним номером E75053573 виявлений рух транспортного засобу HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 96 км/год, що є перевищенням встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 46 км/год та порушенням пункту 12.9 (б) ПДР України.  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. 
Оцінка суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 68 Конституції України закріплює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне
правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Отже, вирішуючи питання стосовно законності постанови, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до п. п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до принципу презумпції невинуватості обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.
Отже, обов`язок доказування по адміністративній справі законом покладено на відповідача, тобто відповідач повинен довести суду правомірність складання вищезазначеної постанови.
Відповідно до п. 4 мотивувальної частини Рішення від 22 грудня 2010 р. № 23-рп/2010 Конституційного суду України адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. 
Постановами Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2021 р. у справі № 11-1219сап19 та від 2 вересня 2021 р. у справі № 11-97сап20 визначено, що презумпція невинуватості, крім кримінального процесу, підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення та означає, що всі сумніви стосовно події порушення та винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь; недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Частина п`ята статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.
Пункт 1.1 ПДР відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із пунктом 1.3 ПДР.
Пункт 1.9 ПДР зазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Розділом 12 ПДР, а саме пунктом 12.1 ПДР визначено, що водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен враховувати дорожню обстановку, особливості вантажу, який перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Загальні обмеження швидкості, зокрема пунктом 12.4 ПДР, поширюється на всю територію України. У населених пунктах, рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 50 км/год. На окремих ділянках поза населеними пунктами обмеженням швидкості встановлене на рівні 110 км/год. 
Згідно п. 12.9. «б» Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
Разом з тим, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.
Статтею 142 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Частиною 7 статті 258 КУпАП визначено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.
Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі встановлюються статтями 2791 - 2794 КУпАП та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» затвердженою наказом № 13 Міністерства внутрішніх справ України від 13 січня 2020 року (далі Інструкція).
Згідно зі ст. 2791 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу. За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».
Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до частини 7 статті 2791 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині 1 статті 142 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення. 
Відповідно до Інструкції, при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Форму постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, наведено в додатку 1 Інструкції.
Частиною першою статті 142 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Вищевказаний імперативний припис КУпАП визначає про те, що під час фіксації та накладення адміністративного стягнення за правопорушення, що зафіксоване в автоматичному режимі, не здійснюється ідентифікація особи-водія, а встановлюється приналежність особи до права власності на транспортний засіб. 
Відповідно до «Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів», що затверджений Постановою КМУ від 08.10.2022 № 1145, належний користувач фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 142 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
ОСОБА_1 , як власник автомобіля Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 у відповідності до ст. 142 КУпАП несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах). 
Як встановлено, позивач не скористалась правом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача відповідного транспортного засобу, яким може бути третя особа, про що представником відповідача надано належні та вичерпні дані.
Іншим чином доведення встановлення іншої особи, відповідальної за обов`язки дотримання вимог ПДР, та відповідно, покладення передбаченої законом відповідальності за можливі їх порушення, не передбачено.
Посилання представника позивача на те, що положення статті 14-2 КУпАП є неконституційними згідно рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.10.2010 року є помилковими, оскільки цим рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України статтю 14-1 та частину шосту статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а стаття 14-2 КУпАП, як вже було зазначено вище, була включена до цього кодексу Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.05.2015 року, і дана стаття неконституційною не визнавалась.
Посилання представника позивача на те, що адміністративна відповідальність має індивідуальний характер з посиланням на вимоги ст. 61 Конституції України, оскільки норми ст. 14-2 КУпАП, якими, зокрема, встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, були чинними на момент складення оскаржуваної постанови та є чинними на цей час, неконституційними не визнавались, у зв`язку з чим були правомірно застосовані в межах спірних правовідносин.
Таким чином, інспектором Воропай Я.О. при винесені постанови у справі про адміністративне правопорушення врахована наявність доказів вчинення адміністративного правопорушення у розумінні статті 251 КУпАП, відсутність в матеріалах автоматичної фіксації даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутність обставин, що виключають адміністративну відповідальність, та при цьому зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам статті 283 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову. 
Розподіл судових витрат.
Судові витрати залишити за рахунок позивача.
Керуючись ст.ст.152, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 243-246, 286 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості, що не проголошуються:
позивач:ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;
представник позивача: Вознюк В`ячеслав Анатолійович, РНОКПП: НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
відповідач: Департамент патрульної поліції, код ЄДРПОУ: 40108646, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, буд. 3;
третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце мешкання: АДРЕСА_2 .

Суддя       М.М.Омельник