Справа № 344/21444/25 
Провадження № 2/344/2012/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області 
в складі: головуючого–судді Антоняка Т.М.,
секретарів: Мрічко Н.І., Чабанюк Ю.Б., Гарасимів А.В.,
за участю сторін:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Вардзєлової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, 
В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вардзєлова Олена Василівна, звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Чоловік позивачки ОСОБА_3 також є власником квартири АДРЕСА_2 з коморою у підвалі у цьому ж будинку. Позивачка є художником та, крім іншого, використовує приміщення у підвалі як майстерню, тому постійно ним користується. Художні твори, що створюються нею безпосередньо у майстерні, є її заробітком та доходом її сім`ї.
У підвалі, де розташована майстерня, розміщено також туалет (санвузол), що є приміщенням загального користування (згідно технічного паспорту 1/2 туалету відноситься до квартири АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3 , інша 1/2 туалету відноситься до квартири АДРЕСА_3 , де проживає відповідачка). Також у підвалі розташоване приміщення, що є частиною квартири АДРЕСА_3 відповідачки ОСОБА_2 , що використовується нею як кухня. Таким чином, туалет є у сумісному використанні сім`ї відповідача та сім`ї позивача, що підтверджується технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_4 . 
Однак відповідачка постійно перешкоджає у праві користування туалетом позивачці та її сім`ї, іншим особам (гості, будівельники). Відповідачка самочинно встановила у вхідні двері туалету замок, ключів від нього нікому не давала, двері у туалет зачиняє. Останнім часом позивачка робила ремонт своєї квартири, у ній працювали будівельники. Відповідачка, знаючи, що у позивачки іде ремонт і працюють люди, безпідставно замикала туалет, чим неправомірно перешкоджала у користуванні ним. Такими діями відповідачка постійно провокує позивачку на спілкування з нею, задля того, щоб розпочати сварку, яка зводиться до образ та нецензурної лайки зі сторони відповідачки та навіть до спричинення позивачці тілесних ушкоджень.
Зазначається, що 03.10.2025 року відповідачка увірвалася до позивачки у кімнату (майстерню), що знаходиться у підвалі та почала кричати, непристойно лаятись на її адресу, погрожувати вбивством, усіляко принижувала та ображала позивачку та її сім`ю, використовуючи наступні словосполучення про позивача: «смердюча кончена москалька», «проститутка», «кобила», «алкоголічка» та інше. Ці висловлювання підтверджуються доказами - відеоматеріалами, що додаються до позову та можуть бути підтверджені показами свідків.
Крім того, відповідачка викрикувала на весь будинок та казала попередньо сусідам, що проживають у будинку АДРЕСА_5 та поруч, що чоловік позивачки «снайпер», сім`я позивача - «КГБісти, москалі та через них почалась війна».
Такі висловлювання, тим більше під час повномасштабного вторгнення росії, позивачка вважає недопустимими та такими, що, між іншим, розпалюють ворожнечу у суспільстві. Непристойні, неправдиві, принизливі, образливі висловлювання відповідача на адресу позивачки та членів її сім`ї, а також залякування спричиненням шкоди, тілесних ушкоджень, погроза вбивством є психічним насильством, особливим приниженням честі та гідності, що призвело до душевних страждань позивачки та негативних наслідків, що виражаються у ставленні сусідів та оточуючих до позивачки, адже лайку відповідачки, приниження та образи на адресу позивачки чули сусіди та оточуючі. Образливі висловлювання відповідачки мали негативний характер, виражалися в зневажливій, непристойній, принизливій, брутальній формі, принижували честь та гідність позивачки. Більше того, після чисельних погроз та образ зі сторони відповідачки, а також після нанесених тілесних ушкоджень (відповідачка накинулася на позивачку та поранила їй губу, око), позивачка боїться часто спускатись у майстерню, у зв`язку з чим зменшилась кількість художніх творів, що виробляється позивачем і як наслідок - суттєво зменшився дохід позивачки.
Така поведінка відповідачки є систематичною, крім того остання погрожувала позивачці вбивством, завдала тілесних ушкоджень, внаслідок чого позивачка змушена була звернутися до поліції з відповідною заявою.
Постійні висловлювання відповідачки в брутальній, принизливій, непристойній формі, в адресу позивачки, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача, погрози, перешкоджання користуватися своєю майстернею та взагалі нормально та спокійно жити у будинку призвели до того, що позивачка вимушена була звернутись за психологічною допомогою до Центру психологічної допомоги. Згідно з висновками, наданими психологом-діагностом кандидатом психологічних наук Центру психологічної допомоги: «інцидент, який трапився, мав ознаки психологічного та фізичного насильства. Агресія сусідки (відповідача) (словесна, фізична, емоційна) супроводжувалась: - погрозами, загроза здоров`ю та життю клієнтки - тілесні ушкодження, погрози «не доживе до ранку», - приниженнями, образами її особисто та її родичів; - прямими фізичними ударами (по обличчю, ураження ока), - подальшим переслідуванням (обпльовані двері, скидання сміття, скарги). Це створює відчуття постійної небезпеки та травматичне закріплення страху. За результатами психодіагностичного обстеження у клієнтки спостерігається рективний стресовий розлад з симптомами: постійна напруга, страх, тривожність, нав`язливі думки про подію, страх залишитись наодинці вдома, фобічне реагування на агресорку, порушення базового відчуття безпеки. Емоційний стан ОСОБА_4 відповідає реактивному стресовому розладу з елементами тривожно-депресивної симптоматики. Травматична подія викликала порушення відчуття безпеки, підвищену тривогу, нав`язливі думки та страх місць, пов`язаних з інцидентом. Без належної підтримки існує ризик розвитку посттравматичного стресового розладу (ПТСР) або поглиблення депресивного стану». Було рекомендовано: 1. Психологічна підтримка - індивідуальна психотерапія, психоедукація, підтримка ресурсу. 2. Психоемоційна саморегуляція. 3. Підтримка безпеки. 4. Медико-психологічний супровід – консультація сімейного лікаря, контроль сну, артеріального тиску, частоти серцебиття».
Крім того, позивачка, у зв`язку з поганим самопочуттям та різким погіршенням стану здоров`я, спричиненим діями та висловлюваннями відповідачки, звернулася за медичною допомогою до сімейного лікаря. Згідно консультативної довідки, виданої СП «Міська поліклініка № 1», позивачці встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., неускладнений гіпертонічний криз. Наразі позивачка продовжує лікування.
Вказується на те, що позивачка зазнала втрат немайнового характеру, як громадянка, внаслідок моральних страждань, у зв`язку з систематичною образою, приниженням її честі та гідності з боку відповідача та вважає це порушенням особистих немайнових прав. Крім того позивачка зазнала матеріальних втрат, у зв`язку з частковою втратою працездатності, неможливістю нормально працювати у своїй майстерні, а також у зв`язку з необхідністю лікування, що було спричинено поведінкою відповідачки.
Зважаючи на вищенаведене позивачка просить: зобов`язати ОСОБА_2 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно ОСОБА_1 ; стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 6 000,00 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн та судові витрати у розмірі 3 068,00 грн.
У судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали у повному обсязі. Просять задовольнити позов у повному обсязі. 
Відповідачка не прибула у судове засідання повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_5 , яка повідомила про відомі їй обставини, що стосуються даної справи.
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Перевіряючи обставини справи, судом встановлено: позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка ОСОБА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 проживає у квартирі АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 з коморою у підвалі у АДРЕСА_5 , загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 19 кв.м., опис: комора в підвалі площею 20,2 кв.м. (а.с. 55).
Позивачка покликається на те, що зі сторони відповідачки мали місце образи на її адресу, що проявлялися в образах та нецензурній лайці, спричинення позивачці тілесних ушкоджень.
Відповідно до частин 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав та основних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів.
Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Разом з тим, відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно з частиною другою та третьою статті 34 Конституції України і статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.
Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (стаття 297 ЦК України).
Згідно зі статтею 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Частиною другою статті 16 ЦК України серед інших передбачені такі способи захисту цивільних прав та інтересів як: відшкодування моральної (немайнової шкоди).
У пунктах 4, 19, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією фізичних осіб розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. Суди мають використовувати широкі можливості, що надає розгляд справи про захист гідності, честі та ділової репутації, для підвищення культури спілкування.
Нецензурні висловлювання включають неввічливі, непристойні, вульгарні та лайливі вислови.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються критерії розумності і справедливості.
Статтею 280 ЦК України встановлено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та/або моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Стороною позивача, на підтвердження вимог позову, надано Психологічну характеристику психоемоційного стану ОСОБА_1 від 08.11.2025, що проведена психологом-діагностом, кандидатом психологічних наук «Серденько» ОСОБА_6 , з висновків якої вбачається: 
«Інцидент, який трапився, мав ознаки психологічного та фізичного насильства. Агресія сусідки (словесна, фізична, емоційна) супроводжувалась:
погрозами, загроза здоров`ю та життю клієнтки - тілесні ушкодження, погрози, «не доживе до ранку»;
приниженнями, образами її особисто та її родичів;
прямими фізичними ударами (по обличчю, ураження ока);
подальшим переслідуванням (обпльовані двері, скидання сміття, скарги). 
Це створює відчуття постійної небезпеки та травматичне закріплення страху.
За результатами психодіагностичного обстеження у клієнтки спостерігається реактивний стресовий розлад з симптомами: постійна напруга, страх, тривожність, настороженість, нав`язливі думки про подію, страх залишатись наодинці вдома, фобічне реагування на агресорку, порушення базового відчуття безпеки.
Емоційний стан ОСОБА_4 відповідає реактивному стресовому розладу з елементами тривожно-депресивної симптоматики. Травматична подія викликала порушення відчуття безпеки, підвищену тривогу, нав`язливі думки та страх місць, пов`язаних з інцидентом.
Без належної підтримки існує ризик розвитку посттравматичного стресового розладу (ПТСР) або поглиблення депресивного стану.».
Рекомендовано: 1. Психологічна підтримка - індивідуальна психотерапія, психоедукація, підтримка ресурсу. 2. Психоемоційна саморегуляція. 3. Підтримка безпеки. 4. Медико-психологічний супровід – консультація сімейного лікаря, контроль сну, артеріального тиску, частоти серцебиття (а.с. 32-37).
Згідно консультативної довідки, виданої СП «Міська поліклініка № 1» 10.11.2025, ОСОБА_1 встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., неускладнений гіпертонічний криз, ВСД по змішаному типу (а.с. 31).
Позивачка звернталася до поліції з відповідною заявою, про що долучила талон-повідомлення єдиного обліку № 46508 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, а також матеріали перевірки».
Як вбачається з Довідки про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_1 ІКС ІПНП № 46508 від 06.10.2025, за підписом ст. дільничного офіцера поліції відділу превенції Івано-Франківського РУП ГУНП Ірини Петрунів та заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Івано-Франківського РУП ГУНП Дмитра Охрея: «Суть звернення: заявниця просить прийняти міри до сусідки з квартири АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_2 , яка увірвалась до її помешкання, де заявниця здійснює ремонтні роботи та з криками вказала поприбирати сходову клітку від будівельного сміття, голосно кричала та погрожувала та нападала.
Вжиті заходи: опитана з даного приводу гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_6 повідомила, що протягом двох років між нею та сусідами виникають конфлікти побутового характеру, в результаті яких гр. ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_8 погрожують їй, ображають, лякають поліцією, оскільки гр. ОСОБА_9 колишній працівник міліції. Спілкуються виключно мовою агресора та стверджують, що Україна програє війну. Ніяких протиправних дій відносно них вона не вчиняє, навпаки ається не спілкуватись з ними та не зустрічатись.
Встановлено: виходячи з вище наведеного, із гр. ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення протиправних дій відносно заявника в подальшому.» (а.с. 42).
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні вказала, що знає сторін по справі, є їх сусідкою. ОСОБА_2 знає як конфліктну людину. Сусіди ОСОБА_10 робили ремонт у підвалі. Свідок зазначила, що у день конфлікту увечері вона почула крики, вийшла у коридор та почула, що ОСОБА_2 кричить несамовито, нападає на ОСОБА_1 , погрожує їй. Вважає, що ОСОБА_2 була «під шафе». Остання кричала, що ОСОБА_1 погано миє коридор, кинула ганчірку їй в обличчя, кричала: «ти москалика», «щоб ти не дожила», «я тебе вб`ю», «не доживеш до ранку».
Судом оглянуто у судовому засіданні надані позивачкою відео, зняті з телефону, що підтверджують непристойні, образливі слова та нецензурну лексику з боку відповідачки в сторону позивачки.
Таким чином, належними та допустимими доказами доведено, що саме відповідачкою вчинено протиправні дії по відношенню до позивачки, а саме: образи, нецензурні висловлювання, приниження позивачки та її родини, які порушують право позивачки на повагу до її гідності та честі, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.
При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд повинен враховувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення, тощо) та інші обставини.
Враховуючи обставини справи, систематичність допущених відповідачкою негативних, образливих нецензурних висловлювань на адресу позивачки у присутності інших осіб, внаслідок яких остання відчувала емоційний стрес та хвилювання, що підтверджено медичними висновками, що змінило її звичний уклад життя необхідність звернень за захистом, суд вважає, що обґрунтованим відшкодуванням заподіяної їй моральної шкоди буде сума у розмірі 5000 грн, що відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням вищевикладеного, позов підлягає до задоволення частково.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між стронами суд враховує наступне.
За правилами частини 1, пункту 3 частини 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у частині 3 статті 141 ЦПК України, зокрема обргунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію Договору № 24102502 про надання правової допомоги від 24.10.2025 року (а.с. 10), копію Акту № 24102502 приймання-передачі наданих послуг від 20.11.2025 року, де вказано вартість послуг - 50 000 грн (а.с. 12), копію платіжної інструкції № 2.410596589.1 від 20.11.2025 про перерахування від імені позивачки коштів у розмірі 50 000 грн (а.с. 13).
Вирішуючи питання обгрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, виходячи з предмету та підстав даного позову, обсяг виконаних адвокатом робіт, виходячи також із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. Такий розмір витрат, на думку суду, є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмету задоволеного позову.
Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно ОСОБА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати: витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп.
В решті вимог позову – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 ).

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 11.05.2025 року.