Справа № 163/581/26  Провадження №33/802/576/26 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю представника митниці Федчишина Р.А. (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_1 - адвоката Бортніка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою судді провадження у справі за протоколом №0179/2050/24 щодо ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ВЕСТ КАР ПЛЮС» (код ЄДРПОУ – 44535230), закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. 
Відповідно до протоколу №0179/2050/24 ОСОБА_1 ставилось у провину те, що він перебуваючи на посаді директора ТОВ «ВЕСТ КАР ПЛЮС» (код ЄДРПОУ – 44535230), під час митного оформлення товарів «транспортні засоби» за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№UA205170/2023/003311 від 10.02.2023, UA205170/2023/003598 від 14.02. 2023, UA205170/2023/003709 від 15.02.2023, UA205170/2023/003905 від 16.02.2023, UA205170/2023/003976 від 17.02.2023, UA205170/2023/004103 від 20.02.2023, UA205170/2023/004162 від 20.02.2023, UA205170/2023/004275 від 21.02.2023, UA205170/2023/004377 від 22.02.2023, UA205170/2023/004409 від 22.02.2023, UA205170/2023/004660 від 24.02.2023, UA205170/2023/004862 від 28.02.2023, UA205170/2023/004859 від 28.02.2023, UA205170/2023/004988 від 28.02.2023, UA205170/2023/004921 від 28.02.2023, UA205170/2023/004940 від 28.02.2023, UA205170/2023/006220 від 10.03.2023, UA205170/2023/006341 від 10.03.2023, UA205170/2023/006395 від 10.03.2023, UA205170/2023/006409 від 10.03.2023, UA205170/2023/006432 від 11.03.2023, UA205170/2023/006516 від 13.03.2023, UA205170/2023/006546 від 13.03.2023, UA205170/2023/006545 від 13.03.2023, UA205170/2023/006715 від 14.03.2023, UA205170/2023/006873 від 15.03.2023, UA205170/2023/006902 від 15.03.2023, UA205170/2023/006950 від 15.03.2023, UA205170/2023/006887 від 15.03.2023, UA205170/2023/006927 від 15.03.2023, UA205170/2023/006953 від 15.03.2023, UA205170/2023/006966 від 15.03.2023, UA205170/2023/006975 від 15.03.2023, UA205170/2023/007131 від 16.03.2023, UA205170/2023/007246 від 17.03.2023, UA205170/2023/007539 від 20.03.2023, UA205170/2023/007658 від 21.03.2023, UA205170/2023/007664 від 21.03.2023, UA205170/2023/007979 від 23.03.2023, UA205170/2023/008217 від 27.03.2023, UA205170/2023/008238 від 27.03.2023, UA205170/2023/004810 від 28.02.2023 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 1 829 706,92 грн. шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ PL/MF/AR0694382 від 08.02.2023, PL/MF/AR0694384 від 10.02.2023, PL/MF/AR0694385 від 14.02.2023, PL/MF/AR0694386 від 15.02.2023, PL/MF/AR0694387 від 15.02.2023, PL/MF/AR0694389 від 17.02.2023, PL/MF/AR0694390 від 16.02.2023, PL/MF/AR0694391 від 17.02.2023, PL/MF/AR0694482 від 21.02.2023, PL/MF/AR0694483 від 20.02.2023, PL/MF/AR0694485 від 23.02.2023, PL/MF/AR0694486 від 24.02.2023, PL/MF/AR0694487 від 27.02.2023, PL/MF/AR0694488 від 24.02.2023, PL/MF/AR0694489 від 24.02.2023, PL/MF/AR0694490 від 24.02.2023, PL/MF/AR0694600 від 09.03.2023, PL/MF/AR0694601 від 06.03.2023, PL/MF/AR0694602 від 24.02.2023, PL/MF/AR0694603 від 09.03.2023, PL/MF/AR0694605 від 09.03.2023, PL/MF/AR0694606 від 10.03.2023, PL/MF/AR0694607 від 10.03.2023, PL/MF/AR0694608 від 09.03.2023, PL/MF/AR0694610 від 09.03.2023, PL/MF/AR0694612 від 14.03.2023, PL/MF/AR0694613 від 13.03.2023, PL/MF/AR0694614 від 13.03.2023, PL/MF/AR0694615 від 13.03.2023, PL/MF/AR0694616 від 13.03.2023, PL/MF/AR0694617 від 13.03.2023, PL/MF/AR0694618 від 13.03.2023, PL/MF/AR0694619 від 14.03.2023, PL/MF/AR0694620 від 15.03.2023, PL/MF/AR0694621 від 13.03.2023, PL/MF/AR0694630 від 15.03.2023, PL/MF/AR0694632 від 20.03.2023, PL/MF/AR0694633 від 16.03.2023, PL/MF/AR0694635 від 21.03.2023, PL/MF/AR0694636 від 24.03.2023, PL/MF/AR0694638 від 24.03.2023, PL/MF/AR0694639 від 24.02.2023, факт видачі яких уповноваженим органом Республіки Польща не підтверджено, містять неправдиві відомості щодо країни походження товару та стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого в митних деклараціях типу ІМ40ДЕ.
Такі дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ст.485 МК України.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що митним органом не надано достатніх доказів про те, що зазначені у протоколі сертифікати з перевезення товару є такими, що з достовірністю не підтверджені уповноваженими органами Республіки Польща та містять неправдиві відомості країни походження товару, а тому його винуватість фактично ґрунтується виключно на припущеннях, що суперечить положенням ст.62 Конституції України.
Волинська митниця Держмитслужби не погоджуючись з таким судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати як необґрунтовану і незаконну та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та застосувати до нього стягнення у межах санкції цієї статті. Апелянт вважає, що матеріали справи містять достатні докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. Так, під час розгляду справи місцевим судом не було враховано відповідь уповноваженого органу Реступубліки Польща від 22.01.2024 №2601-ІОА.4331.67.2023 (вх.Держмитслужби №214/11/15 від 22.01.2024), від 06.02.2024 №2601-ІОА.4331.67.2023 (вх.Держмитслужби №3745/11/15 від 06.02.2024) відповідно до яких сертифікати з перевезення товару зазначені у таблиці 1 протоколу не були підтверджені Митним Офісом м.Кельце. Саме така відповідь іноземного митного органу стала підставою для складення протоколу щодо ОСОБА_1 .
Крім того, апелянт подав письмове клопотання в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження цього судового рішення. Як на поважність причин пропуску такого строку посилається на те, що в судовому засіданні суддею місцевого суду було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови від 30.04.2026, а повний текст Волинська митниця на електронну пошту отримала лише 14.05.2026. Тому на думку апелянта строк на апеляційне оскарження судового рішення пропущено із поважних на те причин.
Перевіривши доводи поданого клопотання, заслухавши пояснення представника митниці з приводу заявленого клопотання, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційного оскарження, захисника ОСОБА_1 – адвоката Бортніка О.О., який заперечив щодо поновлення строків на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Частиною 5 ст.529 МК України передбачено, що постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається КУпАП та іншими законами України.
Так, згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 30 квітня 2026 року, і в присутності представника митного органу – Федчишина Р.А. (а.с.39). 
А отже, виходячи з положень ч.2 ст.294 КУпАП, та з врахуванням вихідного дня (10.05.2026 - неділя), останній день для подачі апеляційної скарги припадав на 11 травня 2026 року.
Апеляційна скарга до суду подана лише 22 травня 2026 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується відміткою - поштовим штемпелем, проставленим на апеляційній скарзі (а.с.44). 
У поданій апеляційній скарзі як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення Волинська митниця посилається на те, що суддею місцевого суду було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови від 30.04.2026, а повний текст Волинська митниця на електронну пошту отримала лише 14.05.2026.
Однак, таке твердження митного органу на увагу не заслуговує, оскільки за змістом ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді оскаржується протягом десяти днів з дня її винесення, тобто перебіг строку апеляційного оскарження пов`язується саме з датою постановлення постанови, а не з датою отримання її копії.
А тому, наведені апелянтом обставини не можна вважати поважними підставами пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення та відповідно такими, що дають підстави для його поновлення.
При розгляді клопотання апеляційним судом представник митного органу також не навів будь-яких інших доводів із наданням відповідних доказів щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Любомльського районного суду від 30.04.2026 до задоволення не підлягає, оскільки не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.
Крім того, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Оскільки апеляційна скарга митним органом подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані в заявленому клопотанні, ані в ході розгляду цього клопотання апеляційним судом, апелянтом не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити Волинській митниці Держмитслужби у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 , - повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду       В.А. Подолюк