Коростенський міськрайонний суд Житомирської області 

Справа № 279/964/26
Провадження № 2/279/1287/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 травня 2026 року         м. Коростень 

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Пацко О.О., з секретарем Зубковою І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №279/964/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,
В С Т А Н О В И В:
Представник ТОВ "Свеа Фінанс" звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості в сумі 24747,02 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 25.02.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ "Селфі кредит" у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію» був укладений електронний договір №2121633.
Відповідно до його умов ТОВ "Селфі кредит" надало відповідачеві споживчий кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 360 днів. Договором визначено процентна ставка у розмірі 1% на день.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на дату звернення до суду за договором №2121633 від 25.02.2025 року виникла заборгованість у розмірі 24747,02 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4998,97 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 9748,05 грн., пеня – 10000,00 грн.
22.10.2025 року між ТОВ "Селфі кредит" та ТОВ "Свеа Фінанс" було укладено договір факторингу №01.02-41/25, за яким позивач набув права вимоги до відповідача.
Враховуючи, що заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань та добровільно не погашає прострочену заборгованість, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 2121633 від 25.02.2025 року у розмірі 24747,02 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.03.2026 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.
Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Судом установлено, що 25.02.2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Селфі кредит" у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію» був укладений електронний договір позики №2121633.
Відповідно до його умов ТОВ "Селфі кредит" надало відповідачеві споживчий кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 360 днів.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на дату звернення до суду за договором №2121633 від 25.02.2025 року виникла заборгованість у розмірі 24747,02 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4998,97 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 9748,05 грн., пеня – 10000,00 грн.
ОСОБА_2 грошові кошти у розмір 4700,00 грн. отримала, про що свідчить долучена до матеріалів копія довідки ТОВ "Пейпек".
22.10.2025 року між ТОВ "Селфі кредит" та ТОВ "Свеа Фінанс" було укладено договір факторингу №01.02-41/25, за яким позивач набув права вимоги до відповідача.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За відсутності будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд дійшов висновку, що наданим позивачем доказами частково підтверджується обґрунтованість заявлених вимог.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 24747,02 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4998,97 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 9748,05 грн., пеня – 10000,00 грн.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом позики в сумі 4998,97 грн. та заборгованість за процентами в сумі 9748,05 гривень, що відповідає умовам договору та не перевищує встановлених законом обмежень. Загальна сума заборгованості відповідача складає 14747,02 грн.
У задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за пенею в сумі 10000,00 грн суд відмовляє, з огляду на зміст п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, дію якого продовжено і він триває до теперішнього часу.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (59,59 %).
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" заборгованість за договором №2121633 від 25.02.2025 року у розмірі 14747 (чотирнадцять тисяч сімсот сорок сім) гривень 02 копійки.
У решті позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1586 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят шість) гривень 52 копійки.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.
Сторони по справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс", місце знаходження: м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 37616221.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: Пацко О.О.