ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

24 червня 2026 року        м. Чернівці           Справа № 727/6251/24
Провадження №22-ц/822/1191/26

Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
судді-доповідача - Литвинюк І. М.,
суддів: Кулянди М. І., Лисака І. Н., 
учасники справи:
позивач – керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державною, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Чернівецької міської ради,
відповідач - ОСОБА_1 ,
треті особи – ОСОБА_2 , Обслуговуючий кооператив «Житловий будівельний кооператив «Комфорт Престиж»,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Окружної прокуратури м. Чернівці на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 квітня 2026 року, головуючий у І-й інстанції – Калмикова Ю. О.,

ВСТАНОВИВ:
У червні 2024 року керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державною, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Чернівецької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ОСОБА_2 , ОК «Житловий будівельний кооператив «Комфорт Престиж».
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 квітня 2026 року провадження у справі зупинено до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що третя особа ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації в період запровадження в період запровадження воєнного стану відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.01.2023 по теперішній час, відповідно до довідки №439 від 27.05.2024, наданої командиром В/ч НОМЕР_1 .
На вказану ухвалу суду Окружна прокуратура м. Чернівці подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Посилається на те, що місцевий суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, у зв`язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.
Вказує на те, що згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Проте процесуальний статус ОСОБА_2 у справі № 727/6251/24 – третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Також аналізом матеріалів вказаної справи не встановлено жодного документа, який би підтверджував зворотнє.
У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін. 
Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.
Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки у даній справі оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі, справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на суд повинно бути забезпечено судовими процедурами, які мають бути справедливими.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи, відтак суд повинен виходити з того, що тяганина при вирішенні цивільних справ вважається грубим порушенням цивільно-процесуального законодавства та є неприпустимою.
Питання зупинення провадження у справі врегульовано у Главі 8 Розділу ІІІ ЦПК України.
Зокрема, статтями 251-252 ЦПК України передбачено підстави, за яких суд зобов`язаний або може зупинити провадження у справі.
Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що підстави для зупинення є перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Третя особа у справі не є стороною у цивільному процесі.
За змістом статей 53, 54 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Отже, правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача). Інститут третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, зумовлений перш за все необхідністю забезпечити можливість здійснення відповідними суб`єктами права регресу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у цій справі є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Суд першої інстанції, застосовуючи частину першу статті 251 ЦПК України та зупиняючи провадження у справі, не взяв до уваги процесуальний статус ОСОБА_2 , який є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження, оскільки не врахував процесуальний статус ОСОБА_2 .
З огляду на вказане, відсутні підстави для зупинення провадження у цій справі. Тому апеляційна скарга є обґрунтованою.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Окружної прокуратури м. Чернівці задовольнити. 
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 квітня 2026 року про зупинення провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач       І.М. Литвинюк
Судді:        М. І. Кулянда

І.Н. Лисак