ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

15 травня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/456/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом адвоката Бондаря Валерія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_4 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Бондаря Валерія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2), Військової частини НОМЕР_3 (далі відповідач 3), Військової частини НОМЕР_4 (далі відповідач 4), в якому позивач просить суд:
1.Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 :
-грошового забезпечення за період з 19.06.2025 – по 09.03.2026 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX у 2025 року та статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX на відповідні тарифні коефіцієнти;
-грошової компенсації за всі невикористані календарні дні щорічних основних відпусток та дні додаткових відпусток як учаснику бойових дій, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX станом на 01 січня 2026 року;
-грошової допомоги для оздоровлення за 2025, 2026 роки, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2025 року та 01 січня 2026 року;
-грошової допомоги на оздоровлення за 2024, 2025 рік без урахування індексації грошового забезпечення;
-індексації грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 21.11.2024 – 09.03.2026 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078.
2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :
-всі види грошового забезпечення за період з 19.06.2025 – по 09.03.2026 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX у 2025 року та статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX на відповідні тарифні коефіцієнти з урахуванням раніше виплачених сум;
-грошову компенсацію за всі невикористані календарні дні щорічних основних відпусток – 75 діб та дні додаткових відпусток як учаснику бойових дій – 140 діб, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX законом на 01 січня 2026 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, з урахуванням виплачених сум;
-грошову допомогу для оздоровлення за 2025, 2026 роки, з урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2025 року та 01 січня 2026 року;
-грошову допомогу на оздоровлення за 2024, 2025 рік з урахування індексації грошового забезпечення;
-індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 21.11.2024 – 09.03.2026 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078.
3. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 :
-індексації грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 02.03.2024 року – 20.11.2024 року відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078.
4.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 :
-індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 02.03.2024 – 20.11.2024 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078
5. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 :
-щодо не застосування січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 22.06.2017 – по 28.02.2018;
-індексації грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 01.03.2018 – 15.11.2022 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078;
-грошового забезпечення за період з 29.01.2020 – по 15.11.2022, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928- IX у 2022 році на відповідні тарифні коефіцієнти;
-грошової допомоги для оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року;
-грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки без урахування індексації грошового забезпечення;
-нарахування та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2017, 2018 роки без урахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та індексації грошового забезпечення.
6.Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 :
-індексації грошового забезпечення за період з 22.06.2017 – по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);
-індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 01.03.2018 – 15.11.2022 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078;
-всі види грошового забезпечення за період з 29.01.2020 – по 15.11.2022 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX , статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928- IX у 2022 році на відповідні тарифні коефіцієнти з урахуванням раніше виплачених сум;
-грошову допомогу для оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року;
-грошову допомогу на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення;
-недоплачену матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу на оздоровлення за 2017, 2018 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для її обрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 та індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше проведених виплат.
7. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 :
-грошового забезпечення за період з 15.11.2022 по 19.05.2023, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX у 2022 році та статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710 - IX у 2023 році на відповідні тарифні коефіцієнти;
-індексації грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 15.11.2022 – 05.03.2024 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078;
-грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2023 року.
8.Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 :
-всі види грошового забезпечення за період з 15.11.2022 по 19.05.2023, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX у 2022 році та статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710 - IX у 2023 році на відповідні тарифні коефіцієнти з урахуванням раніше виплачених сум;
-індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 15.11.2022 – 05.03.2024 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078;
-грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2023 року.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 червня 2017 року – по 09 березня 2026 року проходив військову службу у складі в/ч НОМЕР_4 . 
08.01.2026 позивач звернувся за наданням правничої допомоги для з`ясування особливостей соціального захисту військовослужбовців та деяких питань порядку проходження військової служби та особливостей нарахування грошового забезпечення під час проходження військової служби. 
Як з`ясувалося військові частини НОМЕР_2 , 2196, 9953, 2142 проводили нарахування та виплату грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 в редакції, чинній з 29.01.2020. 
08.01.2026 було відправлено заяву на розгляд начальника в/ч НОМЕР_4 для перерахунку та виплати позивачу в добровільному порядку усіх видів грошового забезпечення за період з 19.06.2025 – по 09.03.2026, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX у 2025 року, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX на відповідні тарифні коефіцієнти.
26.01.2026 була отримана відповідь від в/ч НОМЕР_4 №09/Б-28/64 від 26.01.2026 – що в/ч НОМЕР_4 не бачить підстав для здійснення перерахунку грошового забезпечення позивачу. 
Після ознайомлення з цільовими зарахуваннями, які надходили від в/ч НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 9953, 2142 на зарплатну карту позивача, виявилося, що в/ч НОМЕР_2 не застосовували січень 2008 року як місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 24.06.2017 – по 28.02.2018, та разом з в/ч НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , 2142 не виплачували індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 01.03.2018 по 09.03.2026 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 1078. 
Позивач вважає дії відповідачів протиправними, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем Військовою частиною НОМЕР_3 через підсистему «Електронний суд» надіслано відзив, в обґрунтування якого зазначено, що згідно пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року №2710-IX, зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», у зв`язку з чим індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, позивачу не нараховувалась та відповідно не виплачувалась, а тому позовні вимоги про її нарахування та виплату з 01.01.2023 по 31.12.2023 заявлені позивачем безпідставно. Стосовно нарахування позивачу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.01.2024 по 05.03.2024, варто зазначити, що відповідно до статті 39 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.
Також зазначено, що в період з січня по липень 2024 року величина індексу споживчих цін, обчислена наростаючим підсумком з початку року, не перевищила встановлений законодавством поріг у 103% (право на нарахування індексації за загальним правилом виникло лише у серпні 2024 року на підставі даних за червень).
Враховуючи вищенаведене правове регулювання, зазначив, що березень 2018 року як базовий місяць слід застосовувати для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 по 31.12.2022, однак не у спірний період з 01.01.2024 по 05.03.2024. 
Тобто, підстав для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 05.03.2024 зі встановленням базового місяця березня 2018 року, немає.
Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» надіслано відзив, в обґрунтування якого зазначено, що НОМЕР_5 прикордонний загін не має здійснювати нарахування та виплату Позивачу індексації грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 02.03.2024 по 20.11.2024 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), не був останнім місцем військової служби позивача.
Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , який наявний в додатках до позовної заяви, з 09 березня 2026 року ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
НОМЕР_5 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 02.03.2024 по 20.11.2024 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078 не здійснював.
Що стосується виплати індексації за 2024 рік зазначено, що до 04 липня 2024 року згідно даних Держстату України індекс споживчих цін починаючи з 01.01.2024 не перевищив поріг індексації у 103%, а тому підстав для нарахування і виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2024 по 31.07.2024 позивачу не вбачається.
Як підтверджується відомостями з розрахункових листів стосовно позивача за березень-листопад 2024 року, які надавались на адвокатський запит представника позивача і які наявні в додатках до позовної заяви, з серпня по листопад 2024 року позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення, а тому позовні вимоги про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з березня по листопад 2024 року включно не підлягають задоволенню. 
Базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з серпня 2024 року по грудень 2024 року – серпень 2024.
Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідачем Військовою частиною НОМЕР_2 через підсистему «Електронний суд» надіслано відзив, в обґрунтування якого зазначено, що позивач в спірний період проходив військову службу, згідно довідки від 31.03.2026 №08/2469/26-Вн у період з 22.06.2017 по 24.05.2018 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) Державної прикордонної служби України. 
Вибув для подальшого проходження служби до Управління внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Державної прикордонної служби України. 
В подальшому, під час проходження служби в Управлінні внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Державної прикордонної служби України позивач перебував на грошовому, речовому та фінансовому забезпечення у військовій частині НОМЕР_2 до 15.11.2022. 
Таким чином, з військової частини НОМЕР_2 позивач не звільнявся.
Позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі звільнення з військової частини НОМЕР_4 , тому саме військова частині НОМЕР_4 має розрахуватись з позивачем.
Оскільки останнім місцем проходження військової служби позивача є не військова частина НОМЕР_2 , тому позивач повинен звернутися зі своїми вимогами до належного відповідача, який на день виключення із списків особового складу повинен розрахувати позивача за всіма видами належного йому на день звільнення матеріального та грошового забезпечення, у тому числі індексації грошового забезпечення.
Щодо перерахунку грошового забезпечення за період з 29.01.2020 – по 15.11.2022, зазначено, що згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мiнiмуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 22.06.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у фіксованій величині в місяць за період з 01.03.2018 – 15.11.2022 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078 зазначено, що відповідно до довідки №334 від 30.03.2026 позивачу нарахована індексація грошового забезпечення з урахуванням базового місяця червень 2017, березень 2018.
Таким чином, базовий місяць для обрахунку індексації грошового забезпечення відповідачем був застосований вірно.
Щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01.03.2018, вказано, що позивач не вірно зрозумів положення викладені в Постанові 889 та Інструкції 73, внаслідок чого відбулось необґрунтоване завищення грошового забезпечення за березень 2018, внаслідок чого різниця в порівнянні грошового забезпечення за лютий 2018 та березень 2018 є значно меншою.
Відповідач також зазначив, що підстав для зарахування до складу місячного грошового забезпечення сум додаткової винагороди за участь в АТО/ООС немає.
Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідачем Військовою частиною НОМЕР_4 через підсистему «Електронний суд» надіслано відзив, в обґрунтування якого зазначено, що індексація грошового забезпечення не є складовою частиною спірних виплат, оскільки індексація грошового забезпечення за своєю правовою природою є соціальною гарантією і хоча вона належить до сум, які підлягають виплаті військовослужбовцю, але вона не являється грошовим забезпеченням, а тому і не може враховуватися при розрахунку вказаних виплат.
Разом з тим, грошова допомога на оздоровлення є виплатою, що має разовий характер, а тому вона не підлягає індексації.
Щодо перерахунку грошового забезпечення та допомоги на оздоровлення зазначено, що станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
06.04.2026 від адвоката Бондаря Валерія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, в якій зазначено, що в первинній версії позовної заяви в частині вимог виплати індексації-різниці вказано, що оскільки, військовою частиною НОМЕР_2 на адвокатський запит не були надані довідки грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2017 року – по 31.12.2018 рік, позовні вимоги з частині визначення фіксованої суми для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці будуть уточненні після отримання документів за клопотанням про витребування доказів. 31.03.2026 в/ч НОМЕР_2 були надані картки грошового забезпечення за 2017 – 2022 року відносно ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, надав до суду уточнений адміністративний позов, в якому просив:
1.Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 :
- грошового забезпечення за період з 19.06.2025 – по 09.03.2026 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX у 2025 року та статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX на відповідні тарифні коефіцієнти;
- грошової компенсації за всі невикористані календарні дні щорічних основних відпусток та дні додаткових відпусток як учаснику бойових дій, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX станом на 01 січня 2026 року;
-грошової допомоги для оздоровлення за 2025, 2026 роки, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2025 року та 01 січня 2026 року; 
-грошової допомоги на оздоровлення за 2024, 2025 рік без урахування індексації грошового забезпечення; 
-індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4 252,03 гривень в місяць за період з 21.11.2024 року – 09.03.2026 року відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078.
2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :
-всі види грошового забезпечення за період з 19.06.2025 – по 09.03.2026 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX у 2025 року та статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX на відповідні тарифні коефіцієнти з урахуванням раніше виплачених сум;
-грошову компенсацію за всі невикористані календарні дні щорічних основних відпусток – 75 діб та дні додаткових відпусток як учаснику бойових дій – 140 діб, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX законом на 01 січня 2026 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, з урахуванням виплачених сум; 
-грошову допомогу для оздоровлення за 2025, 2026 роки, з урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2025 року та 01 січня 2026 року; 
- грошову допомогу на оздоровлення за 2024, 2025 рік з урахування індексації грошового забезпечення; 
- індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4 252,03 гривень в місяць за період з 21.11.2024 року – 09.03.2026 року відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078.
3.Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 :
-індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4 252,03 гривень в місяць за період з 02.03.2024 року – 20.11.2024 року відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078.
4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 :
- індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4 252,03 гривень в місяць за період з 02.03.2024 року – 20.11.2024 року відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078.
5. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 :
- щодо не застосування січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 РНОКПП – / НОМЕР_7 / індексації грошового забезпечення за період з 22.06.2017 – по 28.02.2018;
- індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4 252,03 гривень в місяць за період з 01.03.2018 року – 15.11.2022 року відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078;
- грошового забезпечення за період з 29.01.2020 – по 15.11.2022 року виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX , статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX у 2022 році на відповідні тарифні коефіцієнти;
- грошової допомоги для оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року; 
- грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки без урахування індексації грошового забезпечення; 
- нарахування та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2017, 2018 роки без урахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та індексації грошового забезпечення.
6. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 :
- індексації грошового забезпечення за період з 22.06.2017 – по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); 
- індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4 252,03 гривень в місяць за період з 01.03.2018 року – 15.11.2022 року відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078; 
- всі види грошового забезпечення за період з 29.01.2020 – по 15.11.2022 року виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX , статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX у 2022 році на відповідні тарифні коефіцієнти з урахуванням раніше виплачених сум; 
- грошову допомогу для оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року; грошову допомогу на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення; 
- недонараховану матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу на оздоровлення за 2017, 2018 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для її обрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 та індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше проведених виплат.
7. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 :
- грошового забезпечення за період з 15.11.2022 – по 19.05.2023 року виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX у 2022 році та статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710 - IX у 2023 році на відповідні тарифні коефіцієнти; 
- індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4 252,03 гривень в місяць за період з 15.11.2022 року – 05.03.2024 року відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078; 
- грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2023 року.
8. Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 :
- всі види грошового забезпечення за період з 15.11.2022 – по 19.05.2023 року виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме: статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-IX у 2022 році та статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710 - IX у 2023 році на відповідні тарифні коефіцієнти з урахуванням раніше виплачених сум; 
- індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4 252,03 гривень в місяць за період з 15.11.2022 року – 05.03.2024 року відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від №1078; 
- грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2023 року.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15.05.2026 прийнято до розгляду уточнений позов адвоката Бондаря Валерія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 .
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 27 квітня 2026 року №342/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб.
Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 .
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_8 від 12.12.2017.
Відповідно до інформації зазначеної у довідці військової частини НОМЕР_2 №08/2469/26-Вн від 31.03.2026 ОСОБА_1 дійсно з 22.06.2017 по 24.05.2018 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) Державної прикордонної служби України. Вибув для подальшого проходження служби до Управління внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Державної прикордонної служби України. Під час проходження служби в Управлінні внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Державної прикордонної служби України позивач перебував на грошовому, речовому та фінансовому забезпечення у військовій частині НОМЕР_2 до 15.11.2022. 
Згідно послужного списку з 15 листопада 2022 року по 02 березня 2024 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_9 прикордонний загін Державної прикордонної служби України). 
З 02 березня 2024 року по 21.11.2024 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України).
Відповідно до витягу з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.11.2024 №920-ОС. ЗАРАХОВАНО У СПИСКИ ОСОБОВОГО СКЛАДУ ТА ПОСТАВИТИ НА ВСІ ВИДИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ: Старшого сержанта ОСОБА_3 (П-036276), який прибув для подальшого проходження служби із НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з 29.11.2024. Підстава: наказ Голови Державної прикордонної служби України від 21.11.2024 №2072-ОС, припис в/ч НОМЕР_1 від 27.11.2024 №800-П.
Відповідно до витягу з наказу НАЧАЛЬНИКА ІНФОРМАЦІЯ_3 ВИКЛЮЧЕНО ЗІ СПИСКІВ ОСОБОВОГО СКЛАДУ ТА ВСІХ ВИДІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ: головного сержанта ОСОБА_4 (П-036276), інспектора прикордонної служби 1 категорії - інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (тип Б), звільненого з військової служби у відставку, наказом начальника загону від 26 січня 2026 року № 83-ОС, за підпунктом «б» (за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту з частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу, з 09 березня 2026 року. 
Виплатити грошове забезпечення з 01 по 09 березня 2026 року в сумі 7156 (сім тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 39 коп. 
Відповідно до частини 14 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за 30 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік в сумі 24649 (двадцять чотири тисячі шістсот сорок дев`ять) грн. 80 коп., за 15 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік в сумі 12324 (дванадцять тисяч триста двадцять чотири) грн. 90 коп., за 30 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2026 рік в сумі 24649 (двадцять чотири тисячі шістсот сорок дев`ять) грн. 80 коп., та за 140 невикористаних доби додаткової відпустки, передбаченої для учасників бойових дій, за 2017-2026 роки в сумі 115032 (сто п`ятнадцять тисяч тридцять дві) грн. 40 коп. 
Виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення за 2026 рік у сумі 24649 (двадцять чотири тисячі шістсот сорок дев`ять) грн. 80 коп. 
Відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306, виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби у сумі 110924 (сто десять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. 10 коп. 
Відповідно до пункту 5 розділу III «Інструкції про організацію речового забезпечення в Державній прикордонній службі України в мирний час та особливий період» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.05.2024 № 310, виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно протягом проходження служби у сумі 94027 (дев`яносто чотири тисячі двадцять сім) грн. 27 коп. 
Не зараховувати головного сержанта ОСОБА_3 , до військового оперативного резерву Державної прикордонної служби України, за станом здоров`я. Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 09 березня 2026 року.
Відповідно до інформації зазначеної у довідці (дублікат) від 27.09.2017 №30/943 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України ОСОБА_1 дійсно в період з 22 червня 2017 року по 27 вересня 2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_8 на території Луганської області, а саме н.п. Старобільськ Луганської області.
В матеріалах справи наявні: ОСОБА_5 відомість за період з січня 2024 р. по грудень 2024 р. ВЧ НОМЕР_4 ; РОЗРАХУНКОВИЙ ЛИСТ за березень 2024 р. – листопад 2024 р.; архівна відомість №1 за період з січня 2022 р. по грудень 2022 р. ВЧ НОМЕР_3 ; архівна відомість №1 за період з січня 2023 р. по грудень 2023 р. ВЧ НОМЕР_3 ; архівна відомість №1 за період з січня 2024 р. по грудень 2024 р. ВЧ НОМЕР_3 ; довідка розрахунок про індексацію № 334 від 30.03.2026 р. ВЧ НОМЕР_2 ; ОСОБИСТА КАРТКА НА ГРОШОВЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ЗА 2022 рік ВЧ НОМЕР_2 ; Особиста картка грошового забезпечення за 2017, 2018 рік ВЧ НОМЕР_2 ; Архівна відомість з січня 2018 р. по грудень 2018 р. ВЧ НОМЕР_2 ; ОСОБА_5 відомість № з січня 2017 р. по грудень 2017 р. ВЧ НОМЕР_2 .
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Статтею 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до частини другої - третьої статті 9 Закону України від 20.11.1991 № 2011- ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за №854/32306, затверджена Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, яка зазнала певних змін за час спірних правовідносин – з 01 березня 2025 року заголовок в редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ № 386 від 05.06.2025 Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деяким іншим особам (далі - Інструкція № 558) - застосовується судом в редакціях на час виникнення спірних правовідносин. 
Пунктом 2 Розділу I Інструкції №558 визначено, що у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. 
Грошове забезпечення військовослужбовців […] складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством. 
Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія). 
Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату (пункт 3 Розділу I Інструкції №558). 
Розмір окладу за військовим званням військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) визначається шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний тарифний коефіцієнт, установлений у додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами) (далі - постанова № 704) (пункт 1 глави першої Розділу ІI Інструкції №558). 
Розміри посадових окладів осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, визначаються шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний тарифний коефіцієнт, установлений у додатку 1 до постанови № 704 (пункт 1 глави другої Розділу ІI Інструкції №558). 
За приписами глави 7 розділу IV Інструкції 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення. 
Допомога надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникові (командирові) - на підставі наказу начальника вищого рівня із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Розмір допомоги визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім одноразових додаткових видів та винагород), які військовослужбовець отримує за займаною ним штатною посадою на день видання наказу про надання цієї допомоги. 
За приписами глави 6 розділу ІV Інструкції 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Матеріальна допомога надається військовослужбовцю на підставі рапорту, який подається за командою.
Питання щодо виплати матеріальної допомоги військовослужбовцям розглядаються комісією, склад якої затверджується наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби.
Рішення комісії оформлюється протоколом, який затверджується начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, і разом з рапортами військовослужбовців передається до фінансово-економічного підрозділу для виплати матеріальної допомоги.
Матеріальна допомога військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби або органом, у якому військовослужбовець перебуває на фінансовому забезпеченні.
Начальники (командири) органів Держприкордонслужби мають право преміювати військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів з числа осіб, які не проходили до зарахування на навчання військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менше ніж 10 відсотків посадових окладів, та економії фонду грошового забезпечення. 
Розміри премії для відповідних категорій військовослужбовців органів Держприкордонслужби щороку встановлюються Адміністрацією Держприкордонслужби виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі. Виплата премій здійснюється щомісяця за місцем штатної служби військовослужбовця або органом, у якому він перебуває на фінансовому забезпеченні, одночасно з виплатою грошового забезпечення.
Розмір премії у відсотках посадового окладу установлюється наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби, начальникам (командирам) - наказами вищих начальників (пункти 1- 3 глави 14 розділу III Інструкції 558).
Пунктом 6 глави 8 розділу V Інструкції № 558 встановлено, що у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.
Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Отже, розрахунковою величиною для обрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпустки військовослужбовця Держприкордонслужби є його місячне грошове забезпечення.
Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: 1) 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби за станом здоров`я (пункт 1 глави 9 розділу V Інструкції № 558). 
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка передбачала з 01 березня 2018 року збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців. Пунктом 2 Постанови № 704, установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Додатком 1 до Постанови № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. 
Пунктом 4 Постанови № 704 (у первинній редакції) передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103). 
Пунктом 6 Постанови № 103 внесено зміни до Постанови № 704, внаслідок яких пункт 4 цієї Постанови викладено у новій редакції, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14» . Зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися. 
Тобто з 01 січня 2018 року пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу застосовується така розрахункова величина, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року». 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2022 року, визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704. 
Вказаною постановою скасовані зміни, у тому числі до пункту 4 Постанови № 704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30 липня 2018 року), згідно з якою розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. 
Верховний Суд, зокрема у постановах від 15 червня 2023 року у справі № 380/13603/21, від 30 квітня 2025 року у справі № 620/9741/24 та інших вказував, що оскільки зміни, внесені Постановою № 103, а саме до пункту 4 Постанови № 704, визнано у судовому порядку нечинними, то з 29 січня 2020 року діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін і в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується розрахункова величина «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року», а не «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року». 
У цих та інших постановах Верховний Суд виходив з того, що положення пункту 4 Постанови № 704 у частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року», не відповідає нормативно-правовим актам вищої юридичної сили, згідно з якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних відносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 у частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону України про Державний бюджет на відповідний рік із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, виходячи із розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Отже, з 29 січня 2020 року чинна редакція пункту 4 Постанови № 704, яка була чинною до зазначених змін і в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується розрахункова величина «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року», а не «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року».
Водночас 12 травня 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704», пунктом 2 якої внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704, виклавши абзац перший в такій редакції: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». 
Пунктом 3 Постанови № 481 установлено, що видатки, пов`язані з виконанням пункту 2 цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для утримання відповідних державних органів. 
Таким чином, з дня набрання чинності Постановою № 481 (20 травня 2023 року) Кабінет Міністрів України замість розрахункової величини «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року» запровадив сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1762,00 грн. 
Однак, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 по справі № 320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 року № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». 
Отже, з 18 червня 2025 року знов чинна редакція пункту 4 Постанови № 704, яка була чинною до зазначених змін і в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується розрахункова величина «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року», а не «стала розрахункова величина для посадового окладу та окладу за військове звання 1762,00 грн».
При цьому, згідно з частинами першою - третьою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. 
У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. 
Отже, з огляду на визначені в частинні третій статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704 в частині, що суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме закону про Державний бюджет України на відповідний рік не підлягає застосуванню як такий, що є протиправним і таким, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили. 
При цьому Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19 та від 10 січня 2023 року у справі № 340/507/22). 
Таким чином, пункт 4 Постанови № 704 підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у первинній редакції, а саме в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - закону про Державний бюджет України на відповідний рік, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік), оскільки суд не вправі, вирішуючи спір, застосовувати дефектний нормативно-правовий акт безвідносно до того чи був він чинним чи ні на момент виникнення спірних відносин. 
Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» і становить 2102,00 грн.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 гривень.
Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» і становить 2481,00 грн.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 гривень. 
Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» і становить 3028,00 грн. 
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень.
Станом на 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 3328,00 грн.
Суд розглядає справу в межах позовних вимог та встановив, що відповідачі за період служби позивача з 29.01.2020 по 19.05.2023 та з 19.06.2025 по 09.03.2026 розраховували його грошове забезпечення (основних та додаткових видів), грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за всі невикористані календарні дні щорічних основних відпусток – 75 діб та дні додаткових відпусток як учаснику бойових дій – 140 діб, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року та в подальшому застосовували сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1762,00 грн.
Підсумовуючи все вище викладене, з огляду на відсутність у відповідачів правових підстав для застосування у спірні періоди при обчисленні позивачу грошового забезпечення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року та сталої розрахункоої величини для посадового окладу та окладу за військове звання 1762,00 грн, суд дійшов висновку про те, що відповідачами допущено протиправну бездіяльність щодо обчислення і виплати позивачу грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року відповідно.
Таким чином вимоги у цій частині підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача про індексацію грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до статті 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III) індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Статтею 19 Закону № 2017-III передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
За визначенням статті 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 3 Закону № 1282-XII визначено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Частиною другою статті 6 Закону № 1282-XII визначено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 8 Закону № 1282-XII перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду. За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.
Відповідно до пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078) індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (абзац 1).
У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії (абзац 2).
Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає (абзац 5).
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 6)
У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається із розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу (абзац 7).
Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац 1).
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац 2).
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3).
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац 4).
Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Згідно з пунктом 10-2 Порядку № 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Пунктом 14 Порядку № 1078 визначено, що роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.
З вищевикладеного слідує, що індексація оплати праці (грошового забезпечення) є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, які мають систематичний (щомісячний) характер.
За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, проведення якої не залежить від волевиявлення роботодавців чи працівників.
Пунктом 11 Порядку № 1078 визначено, що додаткові витрати, пов`язані з індексацією грошових доходів громадян, відображаються у складі витрат, до яких відносяться виплати, що індексуються.
Отже, в кошторисі доходів і видатків бюджетної установи, організації індексація заробітної плати відображається не як самостійна витрата, а в складі витрат на виплату заробітної плати.
Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.
Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з частиною першою статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При розгляді справи «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 «Бурдов проти Росії»).
Таким чином, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 825/874/17.
Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року по справі № 240/4911/18, від 07 серпня 2019 року по справі № 825/694/17, від 20 листопада 2019 року по справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
Оскільки позивач у спірний період перебував на грошовому забезпеченні у відповідачів, тому суд дійшов висновку про наявність законних підстав для проведення індексації грошового забезпечення позивачу в спірний період саме кожним із відповідачем окремо.
У справах №№ 400/1118/21, 420/3593/20 Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5, 10-2 Порядку № 1078, зазначив, що для визначення місяця підвищення доходу (базового місяця) для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Що стосується вимоги позивача про зобов`язання військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату грошового забезпечення за період з 22.06.2017 – по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), то з цього приводу суд зазначає таке.
Пункт 10-2 Порядку № 1078, який застосовується з 01 грудня 2015 року, передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Пункт 5 Порядку № 1078, який застосовується з 01 грудня 2015 року, в редакції, яка діяла до 15 березня 2018 року, передбачав:
у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший);
обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий);
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац третій);
якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий);
у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац п`ятий).
З викладеного слідує, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.
На час виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців (далі Постанова № 1294).
Пунктом 13 постанови № 1294 визначено, що остання набирає чинність з 01 січня 2008 року.
Постанова № 1294 діяла до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме до 01 березня 2018 року.
Проаналізувавши Постанову № 1294 в період її дії з 01 січня 2008 року до 28 лютого 2018 року (період оскаржуваних правовідносин), суд вбачає незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.
Відтак, оскільки останнє підвищення окладу за посадою позивача відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, місяцем підвищення доходу для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.
Отже, місяцем підвищення доходу для проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 22.06.2017 по 28.02.2018 включно є січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.
З довідки розрахунку про індексацію № 334 від 30.03.2026, яку надано військовою частиною НОМЕР_2 вбачається, що за період з 22.06.2017 по 28.02.2018 включно індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.
За таких обставин суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 22.06.2017 – по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Що стосується вимог позивача про зобов`язання здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4252,03 гривень в місяць відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078: ВЧ НОМЕР_2 за період з 01.03.2018 по 15.11.2022; ВЧ НОМЕР_3 за період з 15.11.2022 по 05.03.2024; ВЧ НОМЕР_1 за період з 02.03.2024 по 20.11.2024; ВЧ НОМЕР_4 за період з 21.11.2024 по 09.03.2026,- суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).
Отже, підсумовуючи викладене, з 01.12.2015 нормами Порядку №1078 (у редакції Постанови №1013) було запроваджено два види індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці» та удосконалено механізм проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників.
У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, – залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
Верховний Суд неодноразово, зокрема й в постановах від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 20.04.2023 у справі №320/8554/21, зазначав, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 суд повинен встановити:
1) розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
2) суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
3) чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Суд наголошує, що приписи абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 визначають суму індексації грошового забезпечення, яка мала б скластися в місяці підвищення (березень 2018 року), якби в тому місяці не відбулося підвищення окладів військовослужбовців.
З огляду на це суму індексації грошового забезпечення, яка мала скластися у березні 2018 року, слід визначати на основі застосування січня 2008 року як місяця підвищення доходу.
Отже, для правильного розрахунку суми можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року потрібно визначити розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на березень 2018 року, а також величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VIII в березні 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762,00 грн.
Для визначення величини приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року необхідно розрахувати індекс споживчих цін в березні 2018 року наростаючим підсумком (шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим, — до перевищення порогу індексації), від якого віднімається 100%.
У постанові від 23.05.2024 у справі №160/15411/23 Верховний Суд розрахував, що величина приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу, становить 253,3%.
Верховний Суд зазначив, що оскільки станом на березень 2018 року величина приросту індексу споживчих цін становила 253,3%, у березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, то сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 році, якби не відбулося чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, мала становити 4463,15 грн (1762,00 грн х 253,30% / 100 = 4463,15 грн).
Повертаючись до обставин даної справи щодо періодів з 01.03.2018 по 15.11.2022; з 15.11.2022 по 05.03.2024, з 02.03.2024 по 20.11.2024, з 21.11.2024 по 09.03.2026 судом встановлено, що відповідачі у межах спірних правовідносин безпідставно оминули норми абзацу 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року), не встановили, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.
З архівної відомості з січня 2018 року по грудень 2018 року, яку надано ВЧ НОМЕР_2 вбачається, що грошове забезпечення позивача за березень 2018 року складає 11560,18 грн, а саме: оклад посадовий – 2550,00 грн; оклад за військовим званням – 530,00 грн; надбавка за вислугу років – 770,00 грн; преміювання – 3646,50 грн; винагорода ПКМУ 889 – 45,82 грн; винагорода (2 лінія) – 4017,86 грн.
Грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року складає 16413,20 грн, а саме: оклад посадовий – 530,00 грн; оклад за військовим званням – 35,00 грн; надбавка за вислугу років – 56,50 грн; допомога на оздоровлення – 4582,00 грн; преміювання – 3259,50 грн; винагорода ПКМУ 889 – 2749,20 грн; надбавка за ОУС – ризик для життя – 79,50 грн; надбавка ОПЗ (ВОВЗ) – 621,50 грн; винагорода (2 лінія) – 4500,00 грн.
Суд зазначає, що з огляду на абзац четвертий пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми "індексації-різниці" за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Отже, для застосування вищенаведених положень Порядку № 1078 та встановлення наявності/відсутності у позивача права на "індексацію-різницю", враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у вищевказаних постановах, суд повинен встановити:
- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення другого абзацу п`ятого пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Отже, у такому випадку відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Як вже було зазначено, у лютому 2018 року грошове забезпечення позивача складало 7331,20 грн (16413,20 грн – 4500,00 грн винагорода (2 лінія) – допомога на оздоровлення – 4582,00 грн); у березні 2018 року складало 7542,32 грн (11560,18 грн - винагорода (2 лінія) 4017,86 грн).
Відтак, грошовий дохід позивача збільшився на 211,12 грн (7542,32 грн - 7331,20 грн).
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.
Отже, розмір підвищення доходу (А) 211,12 грн є меншим від суми можливої індексації в березні 2018 року (Б) = 4463,15 грн, а різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А) дорівнює: 4252,03 грн (4463,15 грн – 211,12 грн).
Зважаючи на викладене, відповідачі повинні були нараховувати та виплачувати позивачу "індексацію-різницю" в розмірі 4252,03 грн щомісячно, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби, тобто в період з 01.03.2018 по 15.11.2022, з 15.11.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 20.11.2024, з 21.11.2024 по 09.03.2026.
Отже, відновленням порушеного права позивача є зобов`язання здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4252,03 гривень в місяць ВЧ НОМЕР_2 за період з 01.03.2018 по 15.11.2022; ВЧ НОМЕР_3 за період з 15.11.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 02.03.2024; ВЧ НОМЕР_1 за період з 02.03.2024 по 20.11.2024; ВЧ НОМЕР_4 за період з 21.11.2024 по 09.03.2026 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Водночас, у задоволенні вимог до ВЧ НОМЕР_3 щодо виплати індексації – різниці за 2023 рік слід відмовити з огляду на таке.
Прикінцевими положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Отже, підприємства, установи, організації у 2023 році звільнені від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення). Обчислення індексу споживчих цін для нарахування сум індексації у 2023 році не здійснюється.
Разом з тим, оскільки дію Закону №1282-XII зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно - правовий акт - Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, який прийнятий на виконання вимог частини 2 статті 6 вказаного Закону, також не діяв протягом 2023 року.
Таким чином, оскільки дія Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» була зупинена на 2023 рік, то підстави для проведення нарахування суми індексації грошового забезпечення, механізм розрахунку якої визначено Порядком № 1078, у 2023 році були відсутні.
Відповідний правовий висновок було викладено у постановах Верховного Суду від 18.12.2025 у справі №380/5270/24 та від 23.12.2025 у справі №420/35557/23.
Щодо позовних вимог про перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2024, 2025 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, то враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку допомоги для оздоровлення.
Як наслідок, ці позовні вимоги також слід задовольнити.
Щодо неврахування при виплаті матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги для оздоровлення у 2017, 2018 роках щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалась відповідно до Постанови КМУ № 889 від 22.09.2010 та індексації грошового забезпечення, суд зазначає таке.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 (далі - Постанова № 889) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду, зокрема, військовослужбовцям, які займають посади у Державній прикордонній службі - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення (з 01.07.2014).
Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 Постанови № 889).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій та з метою визначення порядку та умов виплати військовослужбовцям щомісячної додаткової грошової винагороди Міністром оборони України Наказом № 550 від 24.10.2016 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.
Відповідно до пункту 3 цієї Інструкції до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
Винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників) (п. 5 Інструкції).
Згідно пункту 9 Інструкції розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.
Пунктом 2 Постанови № 889 передбачено, що граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї Постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Пунктом 2 Інструкції визначено, що виплата винагороди здійснюється в таких розмірах й таким військовослужбовцям:
1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення: військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах; військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби;
2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення. Розміри винагороди для органів Держприкордонслужби з урахуванням виконання покладених завдань, особливостей умов проходження служби військовослужбовцями встановлюються наказами Адміністрації Держприкордонслужби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Держприкордонслужби у Державному бюджеті України на відповідний рік.
У даному випадку, як на підставу для неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого проводився розрахунок допомоги для оздоровлення, відповідач посилається на пункт 8 Інструкції, відповідно до якого винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.
Застосовуючи наведену Інструкцію як спеціальний нормативно-правовий акт, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті позивачу допомоги на оздоровлення, суд зазначає про пріоритетність законів над підзаконними актами. Ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.
Кабінет Міністрів України, як вищий орган у системі органів виконавчої влади, прийняв Постанову № 889, якою з 01.10.2010 установлено щомісячну додаткову грошову винагороду.
Зі змісту Постанови № 889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.
Згідно п.п.3.7.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затвердженої Адміністрації Державної прикордонної служби України 20.05.2008 № 425 військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Розмір матеріальної допомоги визначається, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із законодавством України на день звернення.
Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон № 2011-ХІІ та Постанова № 899, а не п.п.3.7.4 Інструкції № 425, в частині обмеження включення до місячного грошового забезпечення, з якого нараховується допомога для оздоровлення винагород.
Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 по справі № 825/997/17 та у постанові Верховного Суду від 21.01.2022 у справі № 520/8887/2020.
У 2017-2018 роки позивачу фактично нараховувалася і виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода за Постановою № 889, яка, відповідно до статті 9 Закону № 2011-XII та правових позицій ВП ВС і Верховного Суду, є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення.
Виплата грошової допомоги на оздоровлення позивачу за 2017-2018 здійснена без урахування цієї щомісячної додаткової грошової винагороди, що суперечить вимогам Закону № 2011-XII та зазначеним вище правовим позиціям Верховного Суду, у яких прямо вказано на необхідність врахування такої винагороди при визначенні розміру грошової допомоги на оздоровлення за ці роки.
Також судом встановлено, що у 2017-2018 роках при нарахуванні позивачу матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань Військовою частиною НОМЕР_2 не враховано щомісячну додаткову грошову винагороду за Постановою № 889.
Отже, дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди за Постановою № 889 є протиправними.
Також протиправними є дії цього відповідача щодо не врахування при розрахунку цих виплат і індексації грошового забезпечення.
Як наслідок, відновленням порушених прав позивача є зобов`язання даного відповідача провести перерахунок і виплату грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2017-2018 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та індексації грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
Що стосується доводів відповідачів про те, що по всім вказаним видам грошового забезпечення належним відповідачем є остання військова частина, з якої позивач звільнявся з військової служби, суд вважає неприйнятними, оскільки за сталою правовою позицією Верховного Суду виплата грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні у спірний період (справа № 420/20215/23 від 19 травня 2025 року).
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачі не довели правомірність своїх дій, позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню зі словесним корегуванням способу захисту порушених прав.
Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до пункту 1,13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, вимог щодо відшкодування інших судових витрат позивачем не заявлено.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Бондаря Валерія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_10 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_11 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_12 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ), Військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_13 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 – по 15.11.2022 включно грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу), в тому числі грошової допомоги на оздоровлення за 2020,2021,2022 роки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 1 січня 2020 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 1 січня 2021 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1 січня 2022 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». 
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 – по 15.11.2022 включно грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу), в тому числі грошової допомоги на оздоровлення за 2020,2021,2022 роки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 1 січня 2020 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 1 січня 2021 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1 січня 2022 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум, та з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 22.06.2017 – по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 22.06.2017 – по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4252,03 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 15.11.2022 відповідно до абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплатиту ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4252,03 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 15.11.2022 відповідно до абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки без урахування індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки з урахування індексації грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум, та з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2017, 2018 роки без урахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2017, 2018 роки з урахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та індексації грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум, та з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 15.11.2022 по 19.05.2023 включно грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу), в тому числі грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1 січня 2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 1 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». 
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 15.11.2022 по 19.05.2023 включно грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу), в тому числі грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1 січня 2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 1 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4252,03 грн в місяць за період з 15.11.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 02.03.2024 відповідно до абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4252,03 грн в місяць за період з 15.11.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 02.03.2024 відповідно до абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4252,03 грн в місяць за період з 02.03.2024 по 21.11.2024 відповідно до абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4252,03 грн в місяць за період з 02.03.2024 по 21.11.2024 відповідно до абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 19.06.2025 – по 09.03.2026 включно грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу), в тому числі грошової допомоги на оздоровлення за 2025, 2026 роки, грошової компенсації за всі невикористані календарні дні щорічних основних відпусток – 75 діб та дні додаткових відпусток як учаснику бойових дій – 140 діб, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 1 січня 2025 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» станом на 1 січня 2026 року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». 
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 19.06.2025 – по 09.03.2026 включно грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу), в тому числі грошової допомоги на оздоровлення за 2025, 2026 роки, грошової компенсації за всі невикористані календарні дні щорічних основних відпусток – 75 діб та дні додаткових відпусток як учаснику бойових дій – 140 діб, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 1 січня 2025 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» станом на 1 січня 2026 року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4252,03 грн в місяць за період з 29.11.2024 по 09.03.2026 відповідно до абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 здійснити нарахування та виплатиту ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4252,03 грн в місяць за період з 29.11.2024 по 09.03.2026 відповідно до абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_4 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2024, 2025 роки без урахування індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2024, 2025 роки з урахування індексації грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум, та з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 	Н.М. Басова