Справа № 354/557/26
Провадження № 3/354/338/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
11 травня 2026 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк О.М., за участю захисника ОСОБА_1 – адвоката Третьякової Я.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и л а :
07.04.2026 о 23:08 год водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN ID.3 державний номерний знак НОМЕР_2 за адресою Івано-Франківська область Надвірнянський район село Поляниця вулиця Урочище Вишні 160, в стані алкогольного сп?яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці за допомогою газоаналізатора драгера та в медичному закладі охорони здоров?я, водій погодився пройти тест на місці за допомогою Газоаналізатора Драгер ALCOTESТ 7510, ARLM-0288, тест позитивний 0,85% Проміле. З даним тестом водій погодився. Чим порушив вимоги пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
11.05.2026 судом отримано письмові заперечення ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення, в яких він зазначає, основні порушення складання протоколу: у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що він здійснював керування транспортним засобом. Сам по собі запис у протоколі не є доказом без його підтвердження. Відеозапис не містить фіксації руху транспортного засобу, що виключає наявність об?єктивної сторони правопорушення. Автомобіль знаходився на території парковки закладу та не виїжджав на дорогу загального користування, що підтверджується відеозаписом. Таким чином, відсутній факт участі у дорожньому русі. Відеозапис не забезпечує належного відображення події: камера спрямована вгору (у небо) або в сторону, не фіксує обставини події, відео частково запітніле, звук неякісний. Така фіксація не дозволяє об?єктивно оцінити подію. На відеозаписі відсутнє чітке зображення обличчя особи, що унеможливлює встановлення, що саме він перебував за кермом транспортного засобу. Особа другого працівника поліції, який брав участь у події, не ідентифікована на відео, що викликає сумніви щодо достовірності зафіксованих дій та їх відповідності вимогам закону. У пункті 7 протоколу не зазначено жодних об?єктивних ознак алкогольного сп?яніння. Це свідчить про відсутність законних підстав для проведення огляду на стан сп?яніння. Ознаки сп?яніння не підтверджені відеозаписом. Процедура огляду проведена з істотними порушеннями: не зафіксовано, що використовується саме той прилад, який зазначений у протоколі; не видно процесу підготовки приладу (прогрів, готовність); не зафіксовано використання нового герметичного мундштука; не видно процесу продування; не зафіксовано результат вимірювання на приладі; особа, яка проводить огляд, не ідентифікована. Відсутність відеофіксації приладу та процедури його використання не дозволяє встановити, що він був справним, сертифікованим та використовувався належним чином. На відеозаписі зафіксовано намір скористатися правом на адвоката, однак працівники поліції не
забезпечили реалізацію цього права та фактично його обмежили, що є істотним порушенням права на захист. Працівники поліції не повідомили про правові наслідки відмови від проходження огляду, що є обов?язковим елементом процедури. Висловлювання працівника поліції про те, що особа «продовжила б рух», є суб?єктивним припущенням, яке не підтверджується жодними доказами та не може бути покладене в основу обвинувачення.
У зв?язку із вищенаведеним просить закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні адвокат Третьякова Я.Ю. заявила клопотання про проведення фіксації судового процесу за допомогою системи ВКЗ ЄСІТС. Також в засіданні вона підтримала подані ОСОБА_1 заперечення від 11.05.2026 з мотивів, зазначених у них. Додатково наголосила на тому, що відеозапис не вказує на факт водіння ОСОБА_1 ; що відсутні ознаки для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та підстави законної зупинки; що також не зафіксовано підготовку приладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння; що не видно, хто були суб`єктами даної події. Просила суд закрити провадження у справі.
Дослідивши безпосередньо в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши захисника, оглянувши у судовому засіданні долучені до матеріалів справи відеозаписи на носії DVD-R диску, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи зі змісту положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 634847 від 08.04.2026 обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, підтверджуються:
- результатом тесту Alcotest 7510 ARLM-0288, результат огляду – проба позитивна 0,85 проміле (тест № 1220 від 07.04.2026), з результатами тесту ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис на чеку (а.с. 3-4);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водія ОСОБА_1 , який був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці, результат огляду позитивний ? 0,85 проміле, в якому ОСОБА_1 відмовився поставити особистий підпис (а.с. 5);
- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, де зазначено, що газоаналізатор «Alcotest7510» заводський номер ARLM-0288 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с. 6);
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу від 07.04.2026 до Надвірнянської районної лікарні з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд не проводився (а.с. 7);
- копією постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6987046 від 07.04.2026 про накладення штрафу в сумі 510,00 грн на ОСОБА_1 за порушення п. 21.11.б ПДР, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП (а.с. 8).
Вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженими на те особами із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, та підписано уповноваженою особою, а також містить відомості про відмову ОСОБА_1 підписувати вказаний протокол та отримати його копію.
Дослідивши відеоматеріали з нагрудних камер працівників поліції, які містяться на DVD-R диску в матеріалах справи, судом встановлено, що 07.07.2026 працівники поліції внаслідок спілкування з ОСОБА_1 , виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння. Відповідно до законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», працівник поліції о 23:48 год запропонував водію пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився на огляд на місці. Також о 23:50 год працівник поліції запронував водію переконатися, що прилад герметично упакований та що не було втручання інших сторонніх предметів, а також процес розпакування його ОСОБА_1 . На відео о 23:52 год зафіксовано процедуру проходження огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, результат якого позитивний ? 0,85 проміле, з яким він погодився та визнав вживання алкоголю. О 23:52 год працівники поліції ознайомлюють з його правами, зокрема з правом на послуги адвоката, та повідомляють, що буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На заперечення ОСОБА_1 та його дружини, що вони нікуди не їхали працівник поліції говорить: «якщо б ми вас не зупинили ви б продовжили рух». На що вони відповідають, що вони розвертались.
Щодо доведення факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 захисник правильно вказує, на те, що суду не надано прямих фактичних даних чи відеодоказів керування саме ОСОБА_1 автомобілем. Однак, на переконання судді, відеозапис розмов ОСОБА_1 та його дружини з працівниками поліції спростовує такі твердження, оскільки факту керування автомобілем на парковці його дружина не заперечувала, під час проведення огляду дружина викрикала, що дітям треба їхати в готель, діти хочуть додому, а після огляду як дружина, так і інші пасажири транспортного засобу просили викликати їм таксі, що свідчить про те, що на першому відео файлі, де видно автомобіль з включеними фарами, якому назустріч їде патрульна машина і автомобіль повертається на парковку, та доводитьте, що водій з пасажирами прямували на транспортному засобі в готель, але їх зупинили працівники поліції. 
Такі суперечливі твердження щодо того чи вони їхали, чи стояли на парковці, чи що розвертались, й заперечення адвокатом з цього приводу під час судового розгляду адміністративного правопорушення розцінюється судом як намагання уникнути ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Відтак у суду не має жодних сумнівів у тому, що вказаним автомобілем у зазначений в протоколі день і час керував саме ОСОБА_1 . Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння підтверджуються матеріалами справи.
Твердження про провокацію з боку працівників поліції, що призвело до руху автомобіля, не відповідає дійсності, оскільки з відеозапису вбачається, що рух транспортного засобу був здійснений з ініціативи особи, яка перебувала за кермом, у відповідь на дорожню ситуацію, а не внаслідок будь-якого примусу чи спонукання з боку поліцейських.
Вищевказані відеозаписи у сукупності з іншими доказами по справі повністю доводять факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 .
З відеозапису спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, де о 43:48:09 йому повідомили про ознаки алкогольного сп`яніння та з Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до нього пройти огляд на стан сп`яніння.
Тому твердження про відсутність у протоколі переліку ознак сп`яніння не є підставою для скасування постанови, оскільки ці ознаки детально відображені в Акті огляду на стан сп`яніння, який є додатком до протоколу, та підтверджуються відеозаписом. Протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Доводи захисника про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський має право зупиняти транспортні засоби, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення. Крім того причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, суду не надано доказів оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6987046 від 07.04.2026 про накладення штрафу в сумі 510,00 грн на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП. Адвокат Третьякова Я.Ю. в судовому засіданні повідомила, що їй невідомо чи оскаржувалася дана постанова ОСОБА_1 .
Щодо порушення права на захист, то в судовому засіданні брала участь адвокат Третьякова Я.Ю., тобто Яремчанським міським судом Івано-Франківської області було забезпечено право на захист ОСОБА_1 та розгляд справи за участю захисника Іліки С.І., тобто в повній мірі були надані можливості останньому користуватися правами для захисту своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, реалізовано право на надання пояснення та заперечення щодо обставин справи, тобто поновлено право на захист.
Твердження представника Іліки С.І. про недоліки фіксації процедури складення Протоколу, на думку судді є слушним, однак не впливає на висновок суду.
Суддя звертає увагу, що порушення, які висуваються особі, у цій справі, розцінюються, як кримінальні, а тому підлягають розгляду з урахуванням процедури, визначеної національним законодавством для кримінальних правопорушень, а постановою від 15.02.2018 в справі № 357/14462/14-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів та те, що у постанові від 08.10.2019 у справі № 639/8329/14-к Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду визначив, що підставою для визнання доказів недопустимими є не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних. … суд, вирішуючи питання щодо допустимості
доказу має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим, але ці обставини у даній справі судом не установлені.
У постанові від 06.07.2021 у справі № 720/49/19 ВС зауважив, що за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.
Повертаючись до обставин цієї справи, суддя зауважує, що вважає такий підхід правильним, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та заперечити цю інформацію. Виключення доказів, які можуть мати стосунок до важливих фактів справи, є крайнім заходом, який має застосовуватися у разі, якщо іншими засобами неможливо усунути фактори, які перешкоджають забезпеченню справедливого судового розгляду.
Безумовно, істотне порушення фундаментальних справ і свобод особи не може бути терпимим у правосудді, і суди мають протистояти таким порушенням для того, щоб органи правопорядку не перетворили такі методи у звичайну практику.
Водночас порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок чи окремих процесуальних дій і які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті правопорушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.
Так, проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок).
Разом з тим у цій справі не установлено факту істотного порушення указаних положень щодо алгоритму огляду особи та фундаментальних прав і свобод порушника.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, та зібрані в порядку, встановленому законом і не викликають у суду сумнівів.
З огляду на викладене суддя зазначає, що інші недоліки зазначені ОСОБА_1 та його адвокатом Третьяковою Я.Ю. не є суттєвими та не підтверджують відсутність події та складу адміністративного правопорушення, а також не є підставами для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. 
Враховуючи викладене суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 та його адвоката Третьякової Я.Ю. про закриття провадження, оскільки матеріали справи містять письмові докази та відеозаписи, на яких зафіксовано у повному обсязі всі обставини, які відображені у протоколі та відбувались під час складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , й дають суду підстави для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, оцінивши всі докази по справі, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшла висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП, а його вина доведена поза розумним сумнівом, оскільки в діях ОСОБА_1 є наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2026 складає 665,60 грн.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 34-35, 40-1, ч.1 ст. 130, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
п о с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Реквізити для сплати штрафу: р/р UA148999980313070149000009001, код класифікації доходів 21081300 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Отримувач: ГУК в Івано-Франківській обл./Ів.-Фран./21081300 Код отримувача ЄДРПОУ 37951998.
Стягувач: Яремчанський міський суд Івано-Франківської області, адреса місцезнаходження: вул. Довбуша, 32, м.Яремче Надвірнянського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний код юридичної особи 05431236.
Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Реквізити для зарахування судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Стягувач: Державна судова адміністрація України, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код юридичної особи 26255795.
Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя: Оксана КОВАЛЮК