Справа №705/1006/23
2/705/104/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді Піньковського Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
У С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в особі представника Самойліченко О.Д. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем 19.08.2020 було укладено кредитний договір №2881617, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит у розмірі 4500 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому договором, тобто до 13.09.2020.
18.11.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №53-МЛ, згідно якого до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2881617 від 19.08.2020, разом з матеріалами кредитної справи і Довідкою про ідентифікацію, яка підтверджує, що ОСОБА_1 , з яким укладено Кредитний договір №2881617 від 19.08.2020 року, ідентифікований. Акцепт договору Позичальником вчинено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Кредит Капітал» становила 18011,25 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту -4500; заборгованість за відсотками - 13511,25 грн.
Позивачем неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами, а саме відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання зобов`язання.
Враховуючи викладене, просять суд стягнути з ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) заборгованість за кредитним договором № 2881617 від 19.08.2020 в розмірі 18011 гривень 25 копійок та сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн.
Ухвалою судді відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. 
Представник відповідача на адресу суду подав відповідь на відзив, в якому заперечував проти задоволення позову та стягнення з відповідача боргу, що виник за кредитним договором №2881617 від 19.08.2020. 
В обґрунтування зазначив, що між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем кредитного договору № 2881617 не укладалось. Укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4 договору про споживчий кредит). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору про споживчий кредит). 
На підтвердження укладення кредитного договору. Позивач долучив анкету-заяву на кредит №2881617 від 19.08.2020, хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину № 2881617 від 19.08.2020, довідку про ідентифікацію до Кредитною договору № 2881617 від 19.08.2020, платіжне доручення №26120480 від 19.08.2020, копію договору про відступлення прав вимоги, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт - Капітал», копію письмової претензії. 
Відповідач зазначає, що жодного кредитного договору із ТОВ «Мілоан» не укладав, а тому в нього відсутня будь-яка кредиторська заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». 
Позивач стверджує, що Відповідач оформив кредитний договір в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Вхід до особистого кабінету відбувався шляхом введення номеру телефону НОМЕР_3 (згідно довідки про ідентифікацію) і використовувався в якості логіна, а також паролю, який формується товариством на веб-сайті. Проте, Відповідач ніколи не користувався вказаним номером та йому не відомий власник зазначеного номеру телефону. 
Вважає, що позивачем по справі не доведено, що між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем укладено електронний договір шляхом використання електронного підпису, в тому числі шляхом застосування одноразового алфавітно-цифрового ідентифікатора визначеного Законом України «Про електронну комерцію». 
Зокрема, довідка про ідентифікацію, за якою особу ідентифіковано шляхом направлення на телефонний номер НОМЕР_3 одноразового ідентифікатора, не підтверджують ідентифікацію, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що телефонний номер НОМЕР_3 , за якими особу ідентифіковано, належить саме Відповідачеві. Підтвердження того, що Відповідач заходив на сайт товариства та вводив електронне підтвердження - пароль, який повинен був бути відправлений на його номер телефону, відсутні. 
У справі наявна копія платіжного доручення № 26120480 від 19.08.2020, відповідно до якого платник ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4500 грн. 
Проте, надане Позивачем платіжне доручення не можна вважати документом, оскільки таке не відповідає вимогам Глави З Постанови ПБУ № 22 від 21.01.2004, що діяла станом на момент укладення договору. 
Окрім цього даний документ не підписаний уповноваженими особами та складений неправильно. Зокрема, у графі щодо номерів рахунків платника та отримувача коштів не вказується міжнародний номер банківського рахунку (ІВАN), який став обов`язковим в Україні з 13.01.2020. В графі щодо дебетового рахунку платника використано старий короткий банківський рахунок, а в рахунку отримувача вказано номер кредитної картки, яка є ключем доступу до банківського рахунку власника цього рахунку. 
Крім цього, Позивач зазначає, що з хронології вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину №2881617 від 19.08.2020 та довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію б/н, видно, що Відповідач нібито отримав одноразовий ідентифікатор 19.08.2020 о 12:47 год. Однак з вищевказаної хронології встановлено, що позичальнику відправлено SMS-повідомлення з ідентифікатором 19.08.2020 лише о 03:49 год. 
В тому числі, на підтвердження права вимоги до Відповідача Позивач надає копію договору про відступлення прав вимоги, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит - Капітал».
Однак, ТОВ «Кредит-Капітал» не надано доказів того, що на момент переходу до нього права вимоги за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги, існувало право вимоги до Відповідача саме в тому обсязі та на умовах, зазначених в позовній заяві, в тому числі щодо початкових сум тіла кредиту, процентів та комісії. 
За таких обставин, враховуючи відсутність договірних відносин як з ТОВ «Мілоан» та ТОВ Кредит - Капітал», не доведеність з боку Позивача факту укладення договору в електронній формі а, як наслідок, не доведеність факту отримання Відповідачем грошових коштів, Відповідач просить суд відмовити в задоволенні заявлених вимог. 
Крім того, відповідач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн., яку і просить стягнути з позивача.
Представником позивача до суду подано відповідь на відзив, відповідно до якого не погодились з сумою витрат на професійну правничу допомогу зазначених відповідачем та просили позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задовольнити.
Крім того, зазначили, що укладаючи кредитний договір з ТОВ «Мілоан», відповідач вчинив дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підтвердженням добровільного укладання кредитного договору є\ Анкета-Заява позичальника, в якій зазначені особисті дані Позивача.
Після чого, укладений договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки позичальника, що підтверджується платіжним дорученням №26120480 від 19.08.2020.
Відповідач стверджує, що ніколи не користувався вказаним номером мобільного телефону ( НОМЕР_3 ) та йому не відомий власник номеру телефону. 
Однак, відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був укладений. Також ВС підкреслив, що в абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі. 
За вказаних обставин просять позов задовольнити в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію сторін, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 2881617 від 19.08.2020 укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , кредитор надав відповідачу кредитні кошти в сумі 4500 гривень строком на 25 діб, тобто до 13.09.2020, зі сплатою 11,25 відсотків (графік розрахунків, Додаток №1 до Кредитного договору №2881617).
Відповідно до пп.7.1 Договору, строк його дії складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань
Довідкою про ідентифікацію, наданою ТОВ «Мілоан», підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , з яким укладено договір 2881617 від 19.08.2020, ідентифікований товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): Одноразовий ідентифікатор Z38420, час відправки ідентифікатора позичальнику 19.08.2020 12:47; номер телефону /електронна пошта на яку було відправлено ідентифікатор +380633728355.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за укладеним договором виконало, перерахувавши ОСОБА_1 кошти згідно договору 2881617 на рах.№ НОМЕР_4 , в сумі 4500,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №26120480 від 19.08.2020.
Згідно листа АТ КБ «Приватбанк» від 18.06.2024, наданого банком на виконання ухвали суду про витребування доказів за клопотанням позивача, ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_5 , власник рахунку № НОМЕР_6 , на який 29.08.2020 здійснено переказ коштів на суму 4500,00 грн. з призначенням платежу: кредитні кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору №2881617. 
Відповідно доданої до листа АТ КБ «Приватбанк» від 18.06.2024 виписки по рахунку, належному ОСОБА_1 НОМЕР_7 , на який відправляється інформація про підтвердження операцій, за платіжною карткою № НОМЕР_8 за період 19.10.2020-24.10.2020. По рахунку № НОМЕР_6 за період з 19.08.2020 р. по 31.10.2020 р. було здійснено зарахування коштів на суму 4500,00 UAH 19.08.2020, Lig Pay ID платежу 1400071400.
18.11.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №53-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № №53-МЛ від 18.11.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2881617 від 19.08.2020 в сумі заборгованості 18011,25 грн.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів такого виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. 
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). 
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до положень ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч.1 та ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 
За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо неукладення кредитного договору №2881617 від 19.08.2020 між відповідачем та ТОВ «Мілоан» за допомогою мобільного номеру НОМЕР_3 , така позиція спростовується наявними в справі доказами, наданими АТ КБ «Приватбанк» про те, що ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_5 , власник рахунку № НОМЕР_6 , дійсно отримав від ТОВ «Мілоан» на свій рахунок кошти в розмірі 4500, 00 грн. 19.08.2020
Укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін; під час укладення кредитного договору позивач був ознайомлений з його умовами, висловив своє волевиявлення шляхом підписання договору, а також розумів настання правових наслідків такого договору.
Оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 18011,25 грн. оскільки відповідачем неналежно виконуються умови договору та фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.
Керуючись ст. ст. 509, 512, 514, 526, 530, 610, 629, 634, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд - 
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: НОМЕР_9 ; АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) заборгованість за кредитним договором № 2881617 від 19.08.2020 в розмірі 18 011 гривень 25 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: НОМЕР_9 ; АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський