Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/407/26 
Номер провадження: 2/511/732/26
29 травня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді Теренчук Ж. В., 
секретаря судового засідання Ніколас С.О.
розглянувши у відкритому засіданні в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позову.
В лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР" звернулося до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №1079-4898 від 26.08.2022 року в розмірі 24825,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позову посилалися на наступне.
26.08.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - Первісний кредитор,банк) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір №1079-4898, відповідно до умов якого кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів у розмірі 2500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит. 
Відповідач ОСОБА_1 , свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Наявна заборгованість відповідача перед Банком за договором № 1079-4898 від 26.08.2022 року становить 24 825,00 грн., з яких : 2 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 22325,00 грн. – сума заборгованості за процентами.
26.12.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» було укладено договір факторингу №УКРФ-261224-2, відповідно до умов якого, до ТОВ «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» перейшло право вимоги, в тому числі і за кредитним договором №1079-4898 від 26.08.2022 року. 
Просили їх вимоги задовольнити та стягнути на користь позивача зазначену заборгованість із відповідача ОСОБА_1 . 
Процесуальні дії.
Ухвалою суду від 19.02.2026 відкрито провадження по справі і справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадження з викликом сторін в судове засідання. (а.с.9)
Позиції сторін у судовому засіданні.
Позивач – ТОВ «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» позов підтримали та посили його задовольнити, про що надали відповідну письмову заяву. (а.с. 4)
Відповідач – ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, судовими повістками, які отримував особисто. (а.с. 13,20,23). Однак, на адресу суду надійшло клопотання від відповідача, у якому він згоден, що отримував кредитні кошти, однак не згоден щодо нарахування йому відсотків, вважає, що відсотки завищені, а тому просить зменшити суму відсотків, також повідомив, що він має статус військовослужбовця, а тому не мав змоги сплатити борг. (а.с. 14)
В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. 
Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Щодо укладення кредитного договору №1079-4898. 
26.08.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - Первісний кредитор,банк) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір №1079-4898, відповідно до умов якого кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів у розмірі 2500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит. 
До кредитного договору №1079-4898 від 26.08.2022 позичальник підписав: правила відкриття кредитної лінії; паспорт споживчого кредиту; таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1079-4898.
Факт отримання кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», відповідно до якої позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 2500,00 грн., шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Факт укладення кредитного договору №1079-4898 від 26.08.2022 року, підтверджується анкетою клієнта - фізичної особи. 
Відповідно до п. 4.1. Договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір Кредиту складає 2500,00 грн. Дата надання/видачі Кредиту: 26.08.2022 року.
Відповідно до п. 4.3. Договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом – фіксована. 
Відповідно до п. 4.4. Договору базовий період складає 14 календарних днів.
Відповідно до п.4.6 Договору стандартна процентна ставка становить 3, 00% за кожен день користування Кредитом; пільгова процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування Кредитом; знижена процентна ставка становить 2,50 %.
Відповідно до п. 4.8. Договору строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 22.06.2023 року. 
Відповідно до п. 4.10.Договору орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору (за весь Строк кредитування) складає: 25 000,00 грн. та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом 22 500,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №1079-4898 від 26.08.2022 року становить 24 825,00 грн., з яких : 2 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 22325,00 грн. – сума заборгованості за процентами.
26.12.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» було укладено договір факторингу №УКРФ-261224-2, відповідно до умов якого, до ТОВ «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» перейшло право вимоги, в тому числі і за кредитним договором №1079-4898 від 26.08.2022 року. 
До договору факторингу сторони підписали реєстр боржників №1 до договору факторингу №УКРФ-261224-2 від 26.12.2024 року. 
Нормативно правове обґрунтування.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Так ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України').
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Висновки та мотиви суду.
Суд, ознайомившись за матеріалами справи, дослідивши надані суду письмові докази , прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд вважає, що позивач довів обгрунтованність укладення кредитного договору №1079-4898 від 26.08.2022 року, та перерахування кредитних коштів у розмірі 2 500,00 грн. 
Також позивач довів , що в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладеного договору факторингу набув право вимоги до кредитного договору №1079-4898 від 26.08.2022 року. Відповідача в свою чергу доводи позивача не спростував.
Щодо заперечень відповідача про правильність нарахування відсотків. 
Відповідно до умов кредитного договору №1079-4898 від 26.08.2022 року, а саме до п.4.6 Договору стандартна процентна ставка становить 3, 00% за кожен день користування Кредитом; пільгова процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування Кредитом; знижена процентна ставка становить 2,50 %.
Відповідно до п. 4.8. Договору строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 22.06.2023 року. 
Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору №1079-4898, відсотки нараховувались за період з 26.08.2022 року по 21.06.2023 року, тобто 300 днів, в межах строку кредитування у встановленому договором та законом порядку.
Відповідача перебуває на військовій службі відповідно до довідки з 07.06.2023 року, а тому фактично проценти за користування кредитом нараховані йому за період користування кредитом до проходження військової служби, а на цей період дія п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України щодо звільнення військовослужбовців від сплати процентів за договорами не поширюється.
Між тим, розглядаючи питання про стягнення нарахованих відсотків за позовом, суд встановив, що відповідач має статус військовослужбовця, що підтверджується: довідкою військової частини НОМЕР_2 від 19.03.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 07.06.2023 року. (а.с. 15); військовим квитком; посвідченням серії № НОМЕР_3 від 15.06.2024 року. 
Відповідно ст. ст. 11. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладання договору.
Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509, ч.ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Відсутність позову про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії не є перешкодою для врахування інтересів відповідача у справі з метою дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів (див. постанову Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зазначено, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Враховуючи, що зобов`язання має виконуватись належним чином, а також те, що відповідач був обізнаний про необхідність здійснювати сплату процентів за користування кредитними коштами, проте, враховуючи очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум процентів за користування кредитними коштами тілу кредиту, )суд виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, що розмір заявлених відсотків в даному конкретному випадку не може перевищувати тіла кредиту, суд, вважає можливим зменшити розмір нарахованих відсотків до 10000 грн та таким чином з відповідача слід стягнути загальну суму заборгованості по кредитному договору №1079-4898 від 26.08.2022 року у загальному розмірі 10 500,00 грн., з яких: 2 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 8000,00 грн. – сума заборгованості за процентами.
Судовий збір по справі складає – 2 662,40 грн, який належить стягнути з відповідача на користь позивача. 
На підставі ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» (код за ЄДРПОУ: 431702980, адреса: 01133, м. Київ, Печерський район, вулиця Алмазова Генерала, буд.13, оф.601) заборгованість за Кредитним договором № 1079-4898 від 26.08.2022 року станом на 26.12.2024 року в загальному розмірі 10 500,00 грн. (десять тисяч п`ятсот гривень), з яких: 2 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 000,00 грн. – сума заборгованості за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» (код за ЄДРПОУ: 431702980, адреса: 01133, м. Київ, Печерський район, вулиця Алмазова Генерала, буд.13, оф.601) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 622,40 грн.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текс рішення виготовлено та підписано суддею - 29.05.2026 року.

Суддя: Ж. В. Теренчук