СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/15500/26
пр. № 3/759/4007/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Поплавська О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП у матеріалах справи відсутній, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП у матеріалах справи відсутній, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 29 травня 2026 року серії ЕПР1 № 678427, 09.04.2026 приблизно о 07 год. 40 хв. у м. Києві по пр. Академіка Палладіна (перехрестя нерівнозначних доріг, пр. А. Палладіна та вул. Берковецька, в напрямку вул. Стеценка), водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 , не була уважною, при виїзді з другорядної дороги на головну, не надала дорогу автомобілю «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14 травня 2026 року серії ЕПР1 № 665628, 09.04.2026 приблизно о 07 год. 40 хв. у м. Києві по пр. Академіка Палладіна (перехрестя з вул. Стеценка), водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_2 , не була уважною, не вибрала безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки, не вжила заходів аж до повної зупинки транспортного засобу , або безпечного об`їзду перешкоди та скоїла зіткнення з автомобілем «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 , , що призвело до пошкодження транспортних засобів.
У судовому засіданні захисник Корнійчук Я.П., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування своїх доводів посилалася на порушення ПДР водієм автомобіля «Hyundai», зазначивши, що на момент ДТП світлофорне регулювання не працювало, небезпека для руху виникла раптово та була створена виключно діями водія автомобіля «Hyundai».
ОСОБА_2 у судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що на момент дорожньо-транспортної пригоди світлофорне регулювання не працювало, вона рухалася з дозволеною швидкістю, не перевищуючи її, а водій автомобіля «Hyundai» раптово виїхав на смугу її руху. Також зазначила, що інші транспортні засоби не надавали автомобілю «Hyundai» перевагу в русі, а тому небезпека для неї виникла раптово, що унеможливило уникнення зіткнення.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином.
У судовому засіданні захисник Халупко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заперечував проти складення протоколу про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що з відеозапису вбачається, як транспортні засоби, які рухалися першою та другою смугами, пропускали автомобіль «Hyundai», тоді як водій автомобіля «Volkswagen» не зменшила швидкість руху та не надала йому можливості завершити проїзд перехрестя, унаслідок чого сталося зіткнення.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення учасників ДТП, схему місця ДТП, де зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування, відеозапис, де зафіксований момент ДТП, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 містяться порушення п.п. 2.3.б, 16.11 ПДР, а в діях ОСОБА_2 містяться порушення п.п. 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР з огляду на таке.
Так, з оглянутого відеозапису встановлено, що водій автомобіля «Hyundai» здійснив зупинку перед перехрестям, регулювання руху на якому на той момент здійснювалося світлофором, що підтверджується, зокрема, увімкненим заборонним сигналом світлофора для пішоходів. У цей час транспортні засоби безперешкодно рухалися головною дорогою в обох напрямках.
О 07:35:10 світлофорний об`єкт припинив роботу. Після цього транспортні засоби, які рухалися прилеглою до автомобіля «Hyundai» частиною головної дороги, почали зменшувати швидкість та зупинятися, надаючи можливість транспортним засобам, що перебували на другорядній дорозі, розпочати рух через перехрестя. Одночасно транспортні засоби з протилежного напрямку також припинили рух. Крім того, пішоходи розпочали перехід проїзної частини по пішохідному переходу одночасно з початком руху транспортних засобів із другорядної дороги, у тому числі автомобіля «Hyundai», що також свідчить про сприйняття всіма учасниками дорожнього руху обстановки як нерегульованого перехрестя.
Доводи ОСОБА_2 про раптове виникнення небезпеки спростовуються дослідженим відеозаписом. Так, о 07:35:19 транспортний засіб сірого кольору безперешкодно завершив перетин тієї частини головної дороги, якою в подальшому рухався автомобіль «Volkswagen». О 07:35:20 два транспортні засоби, що рухалися цією дорогою крайньою лівою та середньою смугами, зупинилися перед місцем перетину, тоді як автомобіль «Hyundai» лише розпочав перетин відповідної проїзної частини. Отже, дорожня обстановка, яка вимагала від водія автомобіля «Volkswagen» підвищеної уважності та вжиття заходів до зменшення швидкості, існувала щонайменше за декілька секунд до зіткнення.
Водночас о 07:35:22 з відеозапису вбачається, що водій автомобіля «Volkswagen» не вжив жодних заходів для зменшення швидкості руху чи уникнення дорожньо-транспортної пригоди та допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai».
Щодо заперечень ОСОБА_2 про те, що вона рухалася з дозволеною швидкістю, суд зазначає, що відповідно до вимог ПДР безпечною є не максимально дозволена швидкість руху на певній ділянці дороги, а така швидкість, яка забезпечує водієві можливість постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним з урахуванням конкретної дорожньої обстановки. До моменту зіткнення транспортні засоби, які рухалися крайньою лівою та середньою смугами в одному напрямку з автомобілем «Volkswagen», почали зменшувати швидкість та зупинилися перед місцем перетину проїзних частин, пропускаючи транспортні засоби, що розпочали рух із другорядної дороги. Така поведінка інших учасників дорожнього руху об`єктивно свідчила про зміну дорожньої обстановки та необхідність зменшення швидкості. Отже, спостерігаючи зупинку транспортних засобів у двох суміжних смугах, ОСОБА_2 повинна була своєчасно відреагувати на зміну дорожньої обстановки, зменшити швидкість руху до безпечної, яка б забезпечувала можливість контролювати рух транспортного засобу та, у разі необхідності, зупинити його. Проте будь-яких заходів щодо зменшення швидкості чи гальмування не вжила, унаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Hyundai». Таким чином, доводи про рух із дозволеною швидкістю не спростовують факту недотримання вимог ПДР.
Суддя також звертає увагу, що в діях водія автомобіля «Hyundai» ОСОБА_1 також вбачаються невідповідності вимогам п.п. 2.3.б, 16.11 ПДР України. Так, здійснюючи проїзд нерегульованого перехрестя, вона, переконавшись, що транспортні засоби, які рухалися крайньою лівою та середньою смугами головної дороги, зупинилися та надають їй дорогу, розпочала рух, однак не переконалася у безпечності такого маневру щодо транспортного засобу, який рухався третьою смугою. При цьому, будучи зобов`язаною перед початком руху через нерегульоване перехрестя переконатися, що всі транспортні засоби, які мають перевагу в русі, надають їй можливість безпечно завершити маневр, ОСОБА_1 належним чином не оцінила дорожню обстановку, не була достатньо уважною та не забезпечила постійного контролю за її зміною. Суддя враховує, що зупинка транспортних засобів у двох смугах руху не свідчила про безпечність проїзду всього перехрестя, оскільки третя смуга залишалася відкритою для руху, а тому ОСОБА_1 повинна була переконатися у відсутності транспортних засобів, які рухаються цією смугою, або в тому, що вони також надають їй дорогу.
За таких обставин суддя доходить висновку, що як порушення ПДР з боку водія автомобіля «Volkswagen», так і порушення, допущені водієм автомобіля «Hyundai», перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Кожне із зазначених порушень створило умови для виникнення ДТП, а їх сукупність безпосередньо призвела до її настання.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, їх вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю, а всі інші доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення порушників від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Визначаючи вид і міру адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушників, кожного окремо, їх відношення до скоєного, а також усі обставини справи у їх сукупності та співставленні.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 221, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя, 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн., 60 (шістдесят) коп..
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн., 60 (шістдесят) коп.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя О.В. Поплавська