Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2026 р. № 520/2989/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участі третьої особи: Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: 
- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення матеріалів та Висновку про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, складений ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області 12.08.2025, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали та Висновок про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, складений ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області 12.08.2025, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, та прийняти рішення відповідно до п. 9 постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення матеріалів та Висновку про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, складений ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області 12.08.2025, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України є протиправними. Оскільки підстави, які МВС зазначає в листах, а саме те, що Витяг не відповідає формі та не вказано відсоток втрати працездатності не відповідають п. 4 Порядку, відповідно до якого встановлення вищої групи інвалідності є самостійною підставою для виплати одноразової грошової допомоги з урахуванням вже виплачених сум. Витяг відповідає затвердженій формі, при цьому не зазначення відсотків втрати працездатності, взагалі не стосується невідповідності Витягу затвердженій формі. Пункти 17.1, 17.2, 17.3, 17.4, 17.5, 17.6, згідно встановленої форми, заповнюються, якщо це стосується справи, що розглядається. Тобто, все, що експертна команда встановила зазначено у відповідному розділі. Крім того, як зазначено вище група інвалідності та втрата працездатності взаємопов`язані, але це різні показники і оцінюються за різними критеріями. Відповідач не наділений повноваженнями встановлювати відповідність рішень експертної команди та Витягів з їх рішень приписам чинного законодавства. Також, позивач зазначив, що відповідачем взагалі проігноровано, що в даному випадку має місце перегляд розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, що передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою. Право на таку допомогу вже підтверджено виплатою допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності (причина інвалідності не змінилася). Зазначення в графі щодо причини інвалідності цитуванням норми не є помилкою, а те, що вказано “захворювання, так, пов`язане зі службою в поліції”, а не “органах внутрішніх справ”, то поліція і так є органом внутрішніх справ, наявна документація не дає довільного тлумачення причин інвалідності. Вони однозначні - служба в органах внутрішніх справ. Загальновідомо, про реформу і зміни в 2015 році (втрата чинності Закону “Про міліцію”, набрання чинності Законом “Про Національну поліцію”). Позивач не може нести відповідальності чи тягаря позбавлення законних прав через зазначення експертною командою слова “поліції” замість “органах внутрішніх справ”. Отже, повернення матеріалів і висновку здійснено відповідачем не на підставі, не у спосіб та не в межах повноважень, що встановлені чинним законодавством. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.
Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що Відділом координації пенсійних питань МВС України за дорученням керівництва Міністерства спільно з відповідальними підрозділами апарату Міністерства внутрішніх справ України розглянуто матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. В порушення норм Порядку позивачем до матеріалів додано копію Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 30.07.2025 № 31/25/1430/В виданого Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний кардіологічний центр» в якому не міститься даних стосовно визначення втрати професійної працездатності у відсотках за результатами проведення оцінювання ОСОБА_1 , що не дозволяє визначити згідно з Порядком день виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням другої групи інвалідності заявнику. За результатами опрацювання направленої медично-експертної документації ОСОБА_1 . Департаментом охорони здоров`я МВС України повідомлено, що оформлення витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (номер витягу 31/25/1430/В, дата прийняття рішення 30.07.2025, номер рішення 31/25/1430/Р), виданого Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний кардіологічний центр», за результатами проведення оцінювання ОСОБА_1 не відповідає формі витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10 грудня 2024 року № 2067 «Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи», а саме: у пункті 17.1.10. Витягу «Причина інвалідності (зазначається одна причина; у разі наявності інвалідності з дитинства може бути додатково зазначено іншу причину)». Однак, зазначено: «захворювання, одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку». Також у цьому пункті зазначено: «наявний висновок ВЛК, або ЛЕК, або МВЛК. НПУ – Національна поліція України: захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції». Згідно Свідоцтва про хворобу від 14.08.2015 № 312: «захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ». Тому слід звернути увагу на те, що згідно з формулюванням пункту 17.1.10 Витягу, правильно було вказати: «захворювання, одержані в період проходження служби в органах внутрішніх справ». Пункти 17.2.2., 17.2.3., 17.2.5. Витягу не відповідають аналогічним пунктам форми Витягу. Наявність перелічених вище недоліків унеможливили прийняття будь-якого рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 
Представник третьої особи надав до суду пояснення щодо обставин, викладених у позові, відповідно до яких зазначив, що Витяг щодо позивача не відповідає встановленій формі, оскільки інформацію про причину та відсоток втрати працездатності не внесено, крім того ОСОБА_1 службу в поліції не проходив, був звільнений наказом ГУМВС України в Харківській області від 01.09.2015 № 448 о/с згідно з Положенням про проходження служби рядовим i начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил за ст. 64 п. “Б” /через хворобу/, з 01.09.2015. З урахуванням викладеного, зазначив, що позовна заява не підлягає задоволенню, у зв`язку з не усуненням позивачем вищевикладених розбіжностей.
Представник позивача надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що доводи відповідача та третьої особи не спростовують позицію позивача у справі. Тому, просив суд позов задовольнити.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.
Судом встановлено, наказом ГУ МВСУ в Харківській області від 01.09.2015 № 448 о/с ОСОБА_1 з 01.09.2015 звільнений в запас Збройних Сил України за ст. 64 п. «Б» /через хворобу/.
Згідно Свідоцтва про хворобу № 312 від 14.08.2015 позивач має ряд захворювань, пов`язаних з проходженням в органах внутрішніх справ. 
З 13.05.2024 медико-соціальною експертною комісією при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності, захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою серії ААГ № 320304.
Також, 13.05.2024 вперше визначено ступінь втрати працездатності - 50 %, що підтверджується довідкою серії ААА № 060670.
У зв`язку з чим, за зверненням ОСОБА_1 ліквідаційною комісією ГУ МВС в Харківській області було сформовано та направлено до Міністерства Внутрішніх Справ України матеріали та Висновок про призначення та виплату одноразової грошової допомоги від 30.05.2024, розмір допомоги 454 200 грн.
Міністерством Внутрішніх Справ було прийнято рішення про призначення та виплату вказаної допомоги, про що свідчить відмітка від 16.08.2024 про затвердження у Висновку.
30.07.2025 при повторному огляді ОСОБА_1 встановлено ІІ (вищу) групу інвалідності, захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №31/25/1430/В, дата прийняття рішення 30.07.2025, номер рішення 31/25/1430/В.
У зв`язку з чим ОСОБА_1 на підставі п. 4 Порядку 850, звернувся за виплатою одноразової грошової допомоги з урахуванням раніше виплаченої суми.
12.08.2025 ліквідаційною комісією ГУ МВСУ в Харківській області сформовано висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням вищої (ІІ) групи інвалідності, та разом з матеріалами направлено до МВС України для прийняття рішення. Розмір допомоги 605 600 грн, виплачено 454 200 грн, до виплати 151 400 грн.
Листом № 35048-2025 від 22.09.2025, який надійшов до Ліквідаційної комісії 22.09.2025, висновок та матеріали щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги було повернуто Ліквідаційній комісії ГУМВС України в Харківській області. Причиною для повернення вказано те, що Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 30.07.2025 № 31/25/1430/В, виданий Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради”Обласний кардіологічний центр” не містить даних стосовно визначення втрати професійної працездатності у відсотках, а тому немає можливості встановити день виникнення права на отримання допомоги. Зазначено, що оформлення витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи не відповідає формі витягу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10.12.2024 № 2067 “Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи”. А саме у п. 17.1.10. Витягу “Причина інвалідності” зазначено “Захворювання, одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку” Нижче “наявний висновок ВЛК, або ЛЕК, або МВЛК. НПУ - Національна поліція України: захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Згідно Свідоцтва про хворобу від 14.08.2015 № 312: “захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ”. А тому правильно було б зазначити, що ““захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ”. А також не внесено інформацію про причини, відсоток, дату втрати працездатності.
ОСОБА_1 було направлено Комунальному некомерційному підприємству Харківської обласної ради ”Обласний кардіологічний центр” інформаційний запит, в якому просив розглянути питання можливості внесення змін до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 30.07.2025 з урахуванням зауважень у листі МВС України від 22.09.2025.
Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради ”Обласний кардіологічний центр” на вказаний запит було надано відповідь від 27.10.2025 № 1140, згідно до якої після ознайомлення з документацією, та об`єктивного огляду 30.07.2025, експертна команда прийняла рішення про встановлення ІІ групи інвалідності, причина встановлення інвалідності: “захворювання, одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку…” на підставі висновку ВЛК і постанови КМУ від 15.11.2024 № 1338 “Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи”. Повідомлено, що з приводу справи позивача консультувалися з ДП “Здоров`я”, витяг було перевірено, з боку експертної комісії рішення винесено вірно.
03.11.2025 позивач звернувся із заявою до ліквідаційної комісії ГУ МВС в Харківській області про повторне направлення матеріалів для призначення одноразової грошової допомоги.
Листом № 51835/51-2025 від 10.12.2025 відповідачем повторно повернуто висновок та матеріали щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги було повернуто Ліквідаційній комісії ГУМВС України в Харківській області. 
Причиною для повернення вказано те, що Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 30.07.2025 № 31/25/1430/В, виданий Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради”Обласний кардіологічний центр” не містить даних стосовно визначення втрати професійної працездатності у відсотках, а тому немає можливості встановити день виникнення права на отримання допомоги. Зазначено, що оформлення витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи не відповідає формі витягу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10.12.2024 № 2067 “Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи”. А саме у п. 17.1.10. Витягу “Причина інвалідності” зазначено “Захворювання, одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку” Нижче “наявний висновок ВЛК, або ЛЕК, або МВЛК. НПУ - Національна поліція України: захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Згідно Свідоцтва про хворобу від 14.08.2015 № 312: “захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ”. А тому правильно було б зазначити, що ““захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ”. А також не внесено інформацію про причини, відсоток втрати працездатності. Висновок повернено без будь-якої відмітки про затвердження/відмову в затвердженні.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо повернення без прийняття рішення матеріалів та Висновку про призначення одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 звернувся за захистом своїх прав до суду.
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII, який набрав чинності 07.11.2015, визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".
Відповідно до пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі Порядок №850).
Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
На виконання вказаної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок № 850).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Суд зазначає, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.
При цьому, право на отримання грошової допомоги та право отримання допомоги в більшому розмірі (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) у зв`язку із виникненням обставин, з якими законодавець пов`язує збільшення її розміру, є різними правовими поняттями.
Отже, процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки дисциплінують учасників правових зав`язків, забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.
Так, матеріалами справи підтверджено, що 13.05.2024 медико-соціальною експертною комісією при первинному огляді ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою серії ААГ № 320304. У зв`язку з чим, за зверненням ОСОБА_1 ліквідаційною комісією ГУ МВС в Харківській області було сформовано та направлено до Міністерства Внутрішніх Справ України матеріали та Висновок про призначення та виплату одноразової грошової допомоги від 30.05.2024, розмір допомоги 454 200 грн.
Міністерством Внутрішніх Справ було прийнято рішення про призначення та виплату вказаної допомоги, про що свідчить відмітка від 16.08.2024 про затвердження у Висновку.
30.07.2025 при повторному огляді ОСОБА_1 встановлено ІІ (вищу) групу інвалідності, захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №31/25/1430/В, дата прийняття рішення 30.07.2025, номер рішення 31/25/1430/В.
У зв`язку з чим ОСОБА_1 на підставі п. 4 Порядку 850, звернувся за виплатою одноразової грошової допомоги з урахуванням раніше виплаченої суми.
12.08.2025 ліквідаційною комісією ГУ МВСУ в Харківській області сформовано висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням вищої (ІІ) групи інвалідності, та разом з матеріалами направлено до МВС України для прийняття рішення. Розмір допомоги 605 600 грн, виплачено 454 200 грн, до виплати 151 400 грн.
Таким чином, враховуючи положення пункту 4 Постанови № 850 позивачу має бути проведена виплата різниці між вже призначеною та отриманою раніше допомогою. 
Пунктом 7 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного. ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Пунктом 8 Порядку № 850 встановлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому, проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
У свою чергу, МВС, відповідно до пункту 9 Порядку № 850, в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у-випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Відповідно до п.14 Порядку №850, призначення та виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком : учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Зі змісту наведених норм випливає, що керівник органу внутрішніх справ після реєстрації зазначених у пункті 8 Порядку документів готує та подає до МВС висновок щодо виплати грошової допомоги, а МВС після надходження документів приймає одне з двох альтернативних рішень: призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, відмова в призначенні грошової допомоги.
Як встановлено судом, 12.08.2025 ліквідаційною комісією ГУ МВСУ в Харківській області сформовано висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням вищої (ІІ) групи інвалідності, та разом з матеріалами направлено до МВС України для прийняття рішення. 
Листом № 35048-2025 від 22.09.2025, який надійшов до Ліквідаційної комісії 22.09.2025, висновок та матеріали щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги було повернуто Ліквідаційній комісії ГУМВС України в Харківській області. Причиною для повернення вказано те, що Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 30.07.2025 № 31/25/1430/В, виданий Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради ”Обласний кардіологічний центр” не містить даних стосовно визначення втрати професійної працездатності у відсотках, а тому немає можливості встановити день виникнення права на отримання допомоги. Зазначено, що оформлення витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи не відповідає формі витягу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10.12.2024 № 2067 “Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи”. А саме у п. 17.1.10. Витягу “Причина інвалідності” зазначено “Захворювання, одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку” Нижче “наявний висновок ВЛК, або ЛЕК, або МВЛК. НПУ - Національна поліція України: захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Згідно Свідоцтва про хворобу від 14.08.2015 № 312: “захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ”. А тому правильно було б зазначити, що ““захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ”. А також не внесено інформацію про причини, відсоток, дату втрати працездатності.
ОСОБА_1 було направлено Комунальному некомерційному підприємству Харківської обласної ради ”Обласний кардіологічний центр” інформаційний запит, в якому просив розглянути питання можливості внесення змін до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 30.07.2025 з урахуванням зауважень у листі МВС України від 22.09.2025.
Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради”Обласний кардіологічний центр” на вказаний запит було надано відповідь від 27.10.2025 № 1140, згідно до якої після ознайомлення з документацією, та об`єктивного огляду 30.07.2025, експертна команда прийняла рішення про встановлення ІІ групи інвалідності, причина встановлення інвалідності: “захворювання, одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку…” на підставі висновку ВЛК і постанови КМУ від 15.11.2024 № 1338 “Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи”. Повідомлено, що з приводу справи позивача консультувалися з ДП “Здоров`я”, витяг було перевірено, з боку експертної комісії рішення винесено вірно.
03.11.2025 позивач звернувся із заявою до ліквідаційної комісії ГУ МВС в Харківській області про повторне направлення матеріалів для призначення одноразової грошової допомоги.
Листом № 51835/51-2025 від 10.12.2025, відповідачем повторно повернуто висновок та матеріали щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги було повернуто Ліквідаційній комісії ГУМВС України в Харківській області. 
Разом з тим, суд зазначає, що Порядком № 850 не передбачено можливості повернення МВС України на доопрацювання поданих заявником документів і висновку керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, щодо виплати грошової допомоги.
Такий висновок суду щодо тлумачення змісту Порядку кореспондуються із правовою позицією Верховного Суду, що наведена у його постановах у постановах від 03.04.2018 у справі № 750/5581/17, від 22.05.2018 у справі №285/1538/17, від 16.03.2020 у справі №641/10426/16-а, від 05.02.2020 у справі №580/103/19, від 30.06.2021 у справі №822/2942/17, від 06.07.2022 у справі № 760/18634/16-а та від 22.09.2022 у справі №360/1605/21.
Таким чином, відповідач не виконав обов`язку щодо прийняття одного з рішень, передбачених у пункті 9 Порядку №850, не здійснив розгляд заяви позивача по суті та не вирішив питання про призначення або відмову у призначенні такої допомоги.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо повернення без прийняття рішення матеріалів про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, є протиправними, що є підставою для зобов`язання МВС України повторно розглянути заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, внаслідок хвороби, що мала місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, і додані до неї документи разом із висновком Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області та прийняти одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).
Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах передбачено, про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведені висновки, суд вважає що позовні вимоги позовом ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч.2-5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Тобто, розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт.
Так, 30.01.2026 між позивачем (клієнт) та Адвокатом Бабаєвою Я.О. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якого клієнт дає доручення, а адвокат зобов`язується за дорученням клієнта надавати йому правову допомогу формі представництва інтересів, захисту та інших видів правової допомоги, у судах всіх юрисдикцій та інстанцій, в установах та організаціях усіх форм власності, щодо питань, пов`язаних з призначенням/перерахунком грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності за захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Згідно додаткової угоди від 30.01.2026, яка є невід`ємною частиною договору клієнт надав, а адвокат прийняв до виконання доручення клієнта про правову допомогу у вигляді підготовки та подачі до Харківського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення матеріалів та Висновку про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, складений ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області 12.08.2025, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України та зобов`язання повторно розглянути матеріали та Висновок про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, складений ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області 12.08.2025, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, та прийняти рішення відповідно до п. 9 постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", з урахуванням висновків суду. Розмір гонорару погоджено у розмірі 5 000 грн.
Так, виконання вказаного доручення підтверджується підписаним сторонами Актом наданих послуг (правової допомоги) від 13.02.2026, який містить детальний опис наданих послуг, згідно якого правова допомога надана в такому обсязі: вивчення документів, наданих Кклієнтом, аналіз положень законодавства, аналіз актуальної судової практики, формування та узгодження з клієнтом правової позиції, збір доказів, направлення запитів, підготовка та подання позовної заяви до суду. 
Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а звернув увагу на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.
Виходячи з вищеописаних обставин справи, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності й пропорційності судових витрат, дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця Академіка, буд. 10, ЄДРПОУ 00032684), за участі третьої особи: Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5, ЄДРПОУ 08592313) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення матеріалів та Висновку про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, складений ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області 12.08.2025, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України.
Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали та Висновок про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, складений ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області 12.08.2025, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, та прийняти рішення відповідно до п. 9 постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", з урахуванням висновків суду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці відокремленого підрозділу Міністерства внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця Академіка, буд. 10, ЄДРПОУ 00032684) витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп.).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА