Справа № 369/11968/24
Провадження № 2/369/1607/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

17.06.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді- Пінкевич Н.С., 
при секретарі судових засідань Худинець Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
У липні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, визначеними у Реєстрі боржників, зокрема за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2020882465_CARD від 09.10.2018 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . Позивач вказував, що набув статусу нового кредитора у зобов`язанні на підставі статей 512, 514 ЦК України, у тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент відступлення права вимоги.
Позивач зазначав, що 09.10.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2020882465, який є змішаним та передбачав відкриття карткового рахунку, встановлення відновлювальної кредитної лінії та нарахування процентів відповідно до умов договору, Правил і Тарифів банку. Відповідач підтвердив ознайомлення з умовами кредитування, отримання примірника договору та прийняття на себе зобов`язань належним чином виконувати його умови. Банк, у свою чергу, виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти, якими відповідач користувався.
Разом із тим, як зазначив позивач, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і сплати процентів. Останній платіж за договором здійснено 31.08.2021 року. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість становила 81865,58 грн, з яких 47 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 34865,58 грн заборгованість за нарахованими процентами. Позивачем 22.05.2024 було направлено відповідачу письмову вимогу про погашення заборгованості, яку останній отримав 29.05.2024 року, однак вимога залишена без виконання.
Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за Договором про споживчий кредит №2020882465 від 09.10.2018 року у розмірі 81865,58 грн, з яких 47 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 34865,58 грн заборгованість за нарахованими процентами тат судові витрати.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 22.07.2024 відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача у поданій позовній заяві просили розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, у разі неявки відповідача в судове засідання проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У судове засідання відповідач не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими документами були направлені відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання. Відзив на позов відповідачем не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило
Відповідно до положень ч. 8ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимогст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

У відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наведених нижче підстав.
Пунктом 2Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2передбачено, що відповідно до статей55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 09.10.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2020882465 на загальну суму 12511,91 грн., Кредитний договір є змішаним та передбачає відкриття карткового рахунку, встановлення відновлювальної кредитної лінії та нарахування процентів відповідно до умов договору, Правил і Тарифів банку. Відповідач підтвердив ознайомлення з умовами кредитування, отримання примірника договору та прийняття на себе зобов`язань належним чином виконувати його умови. Банк, у свою чергу, виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти, якими відповідач користувався.
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим первісним кредитором АТ «ОТП Банк», станом на 14 березня 2023 року заборгованість за договором № №2020882465_CARD від 09.10.2018 року склала 81865,58 грн.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, визначеними у Реєстрі боржників, зокрема за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2020882465_CARD від 09.10.2018 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
Відповідно до по 3.1. Договору факторингу підписанням цього договору клієнт (АТ «ОТП Банк») гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників.
За змістом п. 2.1. цього Договору боржником є фізична особа, що уклала з клієнтом кредитний договір дані про яку передані фактору відповідно до умов Договору.
Пунктом 8.3.1. вказаного Договору визначено, що клієнт зобов`язаний в день підписання цього Договору підготувати і передати факторові в електронній формі електронною поштою Реєстр божників в електронному вигляді за формою, встановленою в Додатку № 1 до цього Договору з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні містись в Реєстрі боржників в електронному вигляді.
Згідно п. 8.3.2. Договору факторингу в день підписання цього договору після отримання 2023клієнту для підписання Реєстр боржників у письмовому вигляді (Додаток № 1 до цього договору) та Акт приймання-передачі прав вимоги до боржників (Додаток № 2 до цього договору). Протягом 3-х робочих днів з моменту отримання клієнтом Реєстру боржників у письмовому вигляді та Акта приймання-передачі права вимоги до боржників, уповноважений представник клієнта підписує вказані документи, скріплює їх печаткою та передає підписані примірники факторові.
Згідно Витягу з Додатку №1 до Договору Факторингу № 24/03/23, боржник ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №2020882465 від 09.10.2018 року на загальну суму 81865,58 грн.
На виконання умов договору факторингу (п. 7.1 Договору) ТОВ «Брайт Інвестмент» перерахувало на користь АТ «ОТП Банк» кошти в сумі 7155000,00 грн., згідно платіжного доручення №46 від 24.03.2023.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, між сторонами вказаного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних його умов, який підписано сторонами договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, а також вимоги ч. 2ст. 530ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 81 865,58 грн.
Відповідно вимог п. 1 ч. 2ст. 141ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1082 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за Договором про споживчий кредит №2020882465 від 09.10.2018 року у розмірі 81865,58 грн. (вісімдесят одна тисяча вісімсот шістдесят п`ять грн. 58 коп.), з яких 47 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 34865,58 грн заборгованість за нарахованими процентами тат судові витрати.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім грн.).

Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 17 червня 2026 року.

Суддя       Наталія ПІНКЕВИЧ