ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року 	м. Чернівці	Справа № 926/359/26	

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ярошенко В.П., за участю секретаря судового засідання Глевчук В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: 

Керівника Чернівецької окружної прокуратури (58002, м. Чернівці, вул. 28 червня, 69, код ЄДРПОУ 0291012023) 

в інтересах держави в особі: Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (60321, Чернівецька область, Чернівецький район, с. Бояни, вул. Головна, буд. 75, код ЄДРПОУ 04417576)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" (58005, м. Чернівці, вул. Ясська, буд. 13, код ЄДРПОУ 42828866)

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів в сумі 359774,35 грн

за участю представників сторін:
прокурор - Маріуца Р.А. (в залі суду);
від позивача - не з`явився (в залі суду);
від відповідача - Хлапоніна О.Р. (в залі суду).

В С Т А Н О В И В:
I. Стислий виклад обставин справи та позиції учасників справи.
Керівник Чернівецької окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі: Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група", у якому просить суд визнати недійсними додаткові угоди № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 10 до договору про постачання електричної енергії споживачу №1 від 10.01.2023 та стягнути з відповідача безпідставно сплачені бюджетні кошти у розмірі 359774,35 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 10.01.2023 між Боянською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" за результатами закупівлі UA-2022-12-13-014506-а укладено договір про закупівлю електричної енергії №1. 
Сторонами було укладено 10 додаткових угод до Договору, однак, вказані додаткові угоди №№1-8 та №10 є такими, що суперечать п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" чим збільшили ціну за одиницю товару в результаті чого Товариством безпідставно одержано 359774,35 грн.
Поряд з тим, Товариством не вжито належних заходів щодо обґрунтування коливання ціни на ринку електричної енергії, що і стало підставою для звернення з даним позовом.
Представник відповідача у своєму відзиві на позов зазначив, що вважає позовні вимоги Прокурора безпідставними та необґрунтованими, вказав, що фактичні обставини та зроблені розрахунки не підтверджені жодним доказом, а обґрунтування підстав повернення безпідставно набутих коштів зроблено лише на підставі загальних положень про купівлю продаж товарів (гл.54 ЦК України) в тому числі і «нібито» наявністю «встановленого» факту поставки меншої кількості товару, тобто без урахування вимог спеціально законодавства у сфері постачання електричної енергії та вимог про застосування реституції. 
Також, в змісті відзиву відповідач посилається на те, що Прокурор немає права звертатись до суду в інтересах держави в особі Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, оскільки, виходячи з фактичних обставин цієї справи, можна стверджувати, що підставою звернення Прокурора в інтересах держави, є самостійне опрацювання прокуратурою даних на офіційному порталі публічних закупівель "Прозорро" щодо закупівлі за бюджетні кошти з метою з метою захисту інтересів держави, однак при цьому варто звернути увагу на те, що статті 7 та 8 ЗУ "Про публічні закупівлі" визначає органи та способи контролю у сфері публічних закупівель серед яких відсутні органи прокуратури. Не дає такого права контролю і ЗУ "Про прокуратуру" в тому числі і стаття 23, яка визначає лише підстави представництва органами прокуратури інтересів держави в суді. 
Крім того, просив суд застосувати наслідки недійсності правочину, оскільки, двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правчину та не може бути проігнорована сторонами. 
Оскільки, Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178 затвердожено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які набрали чинності 19 жовтня 2022 року. 
Як вбачається з аналізу Особливостей, вони надають право (визначають правові підстави) сторонам договору збільшувати ціну за одиницю товару на відсоток коливання такої ціни у бік збільшення. 
Так, підпунктом 7 пункту 19 Особливостей передбачено випадок внесення змін до істотних умов у разі зміни зокрема, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. 
Крім цього, підпункт 2 пункту 19 Особливостей передбачено внесення змін у разі погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. 
Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення. Тобто, законодавцем надано право сторонам договору збільшувати ціну за одиницю товару на відсоток коливання такої ціни у бік збільшення (без прив`язки до обмеження у 10%). 
Офіційно уповноваженим органом на публікацію цін на електричну енергію в Україні (індикатором ціни) визначено АТ «Оператор ринку». Та для індикатора ціни застосовується РДН (ринок добу на перед). Дана інформація розміщена у відкритому доступі на офіційному сайті. Також, 07.05.2024 Мінекономіки видало наказ №11712 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо особливостей здійснення публічних закупівель у сфері електроенергетики на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (далі - Методичні рекомендації). 
У пункті 5 Методичних рекомендацій вказано, що істотні умови договору, укладеного відповідно до Особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, визначених у п.19 Особливостей. 
Враховуючи що за Договором №1 від 10 січня 2023 року здійснювалась закупівля такого товару, як «електрична енергія» сторонами визначено індикатором коливання ціни, як підстави внесення змін до договору, це її коливання на ринку «на добу наперед» , а отже при внесенні змін до договору застосовувався виключно підпункт 7 пункту 19 Особливостей, а не підпункт 2 цього пункту. 
Звертаємо увагу, що у листах за постачальником було вказано, що у відповідності до Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач має право відмовитись від необґрунтованого зі сторони постачальника підняття ціни. 
Незважаючи на вказане, Боянська сільська рада без жодних зауважень підписувало додаткові угоди до Договору, а отже погоджувалась із зміною ціни. 
Окрім того, у позові Прокурор посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22, у якій зроблено такий висновок: « 56. У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. 
Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.». 
Зазначив, що Постанова Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22 стосувалася питань договору про закупівлю та додаткових угод до нього, укладених до набрання чинності Особливостями. 
При цьому, жодне судове рішення щодо застосування тієї чи іншої норми права не має зворотної дії в часі, а відтак не може застосовуватись до відносин, що виникли до моменту її прийняття тим більше як доповнююче (яке зроблене виходячи з фактичних обставин) до джерела права. Більше того, у даній справі суд давав оцінку фактичним обставинам справи, що мали місце в 2021р. під час дії старої редакції пункту 2 частини 5 статті 41 ЗУ «Про публічні закупівлі». Натомість, фактичні обставини та правові підстави по внесенню змін до Договору про закупівлю товару №1 від 10.01.2023р. є відмінними з урахуванням того, що в цей час вже діяв режим воєнного стану. За таких умов, всі додаткові угоди що укладались до Договору, є такими що повністю відповідають законодавству. Коливання ціни мало місце (загальнодоступна інформація), дії сторін відповідали визначеним договірним умовам.
Враховуючи вищевикладене, відповідач категорично не погоджується із доводами прокурора щодо недостатності підстав для укладення Додаткових угод №1,2,3,4,5,6,7,8,10 до Договору №1 від 10.01.2023 про закупівлю електричної енергії споживачу зважаючи на те, що прокурором не наведено жодних аргументів які б свідчили про порушення інтересів держави і можливості звернення до суду в особі позивача, не наведено жодних доказів, що підтверджували б протиправність та незаконність укладення спірних додаткових угод, а також безпідставність застосування Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, які прямо передбачені Законом України "Про публічні закупівлі", а відтак вказане свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог і в частині стягнення з ТОВ "Національна енергетична група" коштів у розмірі 359 774,35 грн.
Від Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області жодних процесуальних документів до суду не надходило.
Прокурор у своїй відповіді на відзив вказав, що вважає доводи викладені у відзиві необґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. 
Щодо посилання відповідача на неправомірність звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі позивачів у даній справі.
Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Щодо посилання відповідача на відсутність порушеного права і не зазначення суті порушених інтересів держави зазначив, що порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і створює загрозу інтересам держави.
Щодо посилання відповідача на відсутність підстав для визнання недійсними додаткових угод.
При ініціюванні укладення додаткових угод 1 від 15.02.2023, № 2 від 05.04.2023, № 3 від 28.06.2023 до Договору ТОВ "Національна енергетична група" не зверталось з обґрунтованими листами про коливання ціни на ринку, а підставою була прийнята НКРЕКП Постанова від 21.12.2022 №1788 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2023 рік, відповідно до якої тариф на передачу електричної енергії змінювався з 01.01.2023, 01.04.2023 та 01.07.2023 відповідно. 
Проте, ТОВ "Національна енергетична група" підписуючи 10.01.2023 Договір було обізнано про його умови та збільшення регулятором тарифів, що відбулося до укладення Договору. 
Тому підписання 15.02.2023 додаткової угоди №1 з посиланням на збільшення тарифу, який був відомий і діяв на час укладення договору, не може свідчити про дотримання сторонами приписів ч. 5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п.19 Особливостей. 
Таким чином, зміна тарифів вже відбулася і була відома ТОВ "Національна енергетична група" до підписання Договору, з огляду на це, не може вважатися підставою для внесення змін до договору №1 від 06.02.2023 позаяк зміни тарифів з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди №1 від 15.02.2023 не відбувались. 
Аналогічно сторонами не дотримано приписів ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.19 Особливостей порушення при укладенні додаткових угод № 2 від 05.04.2023 та № 3 від 28.06.2023 до Договору. 
З урахуванням того, що додаткова угода №1 від 15.02.2023 є недійсною, то й всі наступні додаткові угоди, якими підвищено ціну за одиницю товару, також є недійсними, оскільки істотна умова угоди – ціна, ґрунтується на попередній недійсній угоді, є похідною та застосовувалась для розрахунку збільшення ціни по всіх наступних угодах. 
При ініціюванні укладення додаткової угоди №4 від 14.08.2023 до Договору, якою ціна за одиницю товару збільшена на 12,2 %, Товариство скерувало листа Боянській сільській раді від 31.07.2023 за №232 з посиланням на Постанову НКРЕКП від 27.06.2023 №1126 "Про встановлення граничних цін на ринку "на добу наперед", внутрішньодобовому ринку та балансуючого ринку» та Постанову НКРЕКП від 21.12.2022 щодо тарифу на послуги передачі, що є складовою ціни електричної енергії становить – 0,4851 грн з 1 кВт/год без ПДВ, а також додало роздруківку з офіційного веб ресурсу ДП «Оператор ринку». 
Підставою для підняття ціни електричної енергії є прийнята НКРЕКП Постанова від 27.06.2023 №1126 "Про встановлення граничних цін на ринку "на добу наперед", внутрішньодобовому ринку та балансуючого ринку", яка була прийнята ще до укладення попередньої Додаткової угоди №3 від 28.06.2023. 
З огляду на це, не може вважатися підставою для внесення змін до Договору позаяк зміна тарифу з моменту укладення попередньої додаткової угоди №3, тобто у період з 28.06.2023 до 14.08.2023, не відбувалась. 
Окрім того, Додаткова угода №4 від 14.08.2023 поширює свою дію на відносини, що виникли з 01.07.2023, проте відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії №0000-000639 від 08.08.2023 та платіжних доручень про оплату від 09.08.2023 електрична енергія вже була поставлена та спожита. 
Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України. 
Підставою для укладення додаткової угоди №5 від 01.09.2023 до Договору, якою ціна за одиницю товару збільшена на 25,7 % з 01.08.2023, є завірені Товариством роздруківки з офіційного веб ресурсу ДП "Оператор ринку" про середньозважену ціну за липень та серпень місяці 2023 року. 
Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 13.10.2020 у справі №912/1580/18, документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо. 
Однак, надані Товариством документи (роздруківки) не можуть виступати беззаперечним і належним підтвердженням коливання ціни на вказаний товар на ринку. 
При ініціюванні укладення додаткової угоди №6 від 02.10.2023 до Договору, ТОВ "Національна енергетична група" скерувало листа Боянській сільській раді листа від 29.09.2023 за №375/23 про внесення змін до Договору з посиланням на коливання ціни в сторону зменшення у порівнянні із середньозваженою ціною минулого розрахункового періоду. 
Проте, ціна за одиницю товару у порівнянні з визначеною у Договорі ціною, все одно безпідставно збільшилась на 18,7 %. 
При ініціюванні укладення додаткової угоди №7 від 01.11.2023 ТОВ "Національна енергетична група" не зверталось з листами про обґрунтування коливання ціни на ринку, таким чином ціну за 1 кВт/год безпідставно збільшено на 23 %. 
Підставою для укладення додаткової угоди №8 від 30.11.2023, якою ціна за одиницю товару збільшена на 31%, є лист Товариства від 29.11.2023 за №633/23 про зростання у періоді "листопад 2023" середньозваженої ціни на 7,19% у порівнянні із середньозваженою ціною минулого розрахункового періоду. 
Однак, лише наданий Товариством лист не може виступати беззаперечним і належним підтвердженням коливання ціни на вказаний товар на ринку, оскільки не містить належного обґрунтування. 
Додатковою угодою №10 від 24.01.2024 збільшено суму Договору та викладено пункт 5.2 Договору в такій редакції: "5.2 Ціна договору становить – 2 670 413,06 грн з ПДВ". 
Так, у роз`ясненнях Мінекономрозвитку від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю», наданих відповідно до пункту 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого Указом Президента України від 31.05.2011 № 634/2011, визначено, що внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. 
Відповідний правовий висновок стосовно того, що для прийняття рішення про збільшення ціни товару у замовника повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції, міститься і в постановах Верховного Суду, зокрема, від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/1812, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 01.06.2020 у справі від № 913/368/19 та постанові об`єднаної палати Верховного суду від 18.06.2021 № 927/491/19. 
Однак, Споживачем та Постачальником всупереч вищевказаним вимогам Закону неодноразово впродовж дії Договору змінено його істотні умови та укладено додаткові угоди про збільшення ціни електричної енергії за відсутності обґрунтованого та документального підтвердження ціни предмету закупівлі на час укладення Договору та її коливання на ринку у період дії Договору до дати укладення додаткових угод. 
Таким чином, шляхом укладення між ТОВ "Національна енергетична група" та Боянською сільською радою додаткових угод до Договору № 1 від 15.02.2023, № 2 від 05.04.2023, № 3 від 28.06.2023, № 4 від 14.08.2023, № 5 від 01.09.2023, № 6 від 02.10.2023, № 7 від 01.11.2023, № 8 від 30.11.2023, № 10 від 24.01.2024, відбулось підвищення ціни одиниці товару усупереч п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 19 Особливостей та як наслідок, Товариством безпідставно одержано бюджетні кошти в сумі 359 774,35 грн. 

Представник відповідача в своїх запереченнях на відповідь на відзив вказав, що категорично не погоджується з доводами викладеними прокурором у відповіді на відзив з огляду на наступне. 
Прокурорм застосовано усталену практику, яка не враховує специфіку електроенергетичних відносин, де ціна товару може змінюватися з об`єктивних причин. 
Варто наголосити, що такі правовідносини потребують адаптації до реальних ринкових умов. 
Це особливо важливо у контексті доктрини venire contra factum proprium, яка передбачає заборону суперечливої поведінки. 
Прокурор діє суперечливо, оскаржуючи додаткові угоди після виконання, оскільки Боянська сільська рада погодилась на підписання додаткових угод та спожила електричну енергію. 
У своєму позові прокурор заявляє про стягнення з Відповідача коштів як наслідок визнання Додаткових угод недійсними. 
Однак, слід наголосити на тому, що застосування односторонньої реституції у двосторонньому договорі є нічим іншим як санкційним стягненням по відношенню до постачальника. 
Двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. 
Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину (аналогічний висновок викладено в пунктах 64 і 65 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №904/1907/15). 
Проте згідно з частиною 5 статті 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. 
Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину, як і про визнання його недійсним, може бути заявлена однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. 
Така вимога може бути об`єднана з вимогою про визнання правочину недійсним, що в цілому сприяє швидкому та ефективному відновленню правового становища сторін, яке існувало до вчинення правочину, або заявлена як самостійна вимога у вигляді окремого позову. 
Якщо позов щодо застосування наслідків недійсності правочину не подано, суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи, оскільки згідно з абзацом 2 частини 5 статті 216 ЦК України зазначене право є у суду лише щодо нікчемних правочинів (такий правовий висновок викладено в пунктах 80 82 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 904/1907/15 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 925/1276/19). 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Однак, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ГПК України). 
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. 
Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24)). 
Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. 
Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63). 
Загальні правові наслідки недійсності договору визначені ст. 216 ЦК України, за змістом частини першої якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 серпня 2023 року у справі №918/1043/21. 
Приймаючи до розгляду справу №918/1043/21 (провадження № 12 35гс23) Колегія суддів посилається на те, що ЦК України визначає такі загальні наслідки недійсності правочину: 1) основний - двостороння реституція (абзац 2 частини першої статті 216 ЦК України); 2) додатковий - відшкодування збитків і моральної шкоди винною стороною на користь другої сторони недійсного правочину та третьої особи, якщо їх завдано у зв`язку із вчиненням такого правочину (частина друга вказаної статті). 
Ці наслідки застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (частина третя статті 216 ЦК України). 
На думку колегії суддів КГС ВС, закріплена в абзаці 2 частини першої статті 216 ЦК України реституція спрямована на відновлення status quo у фактичному та юридичному становищі сторін, яке існувало до вчинення недійсного правочину, шляхом нівелювання юридичного значення будь-яких дій, які вони вчинили на його виконання. 
Саме тому за загальним правилом кожна сторона зобов`язана повернути іншій у натурі все, що вона одержала на виконання недійсного правочину. Таке взаємне повернення сторонами одержаного ними (двостороння реституція) є юридичним обов`язком, що виникає із закону та факту недійсності правочину і забезпечує поновлення попереднього становища сторін за наслідками недійсності відповідного правочину. 
Таке поновлення можливе тоді, коли майно, передане за вказаним правочином, залишається у його сторони. 
У разі неможливості повернення сторонами одна одній того, що вони одержали, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, сторони правочину зобов`язані відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 
При цьому позивач, який заявляє вимогу про повернення йому в натурі переданого за недійсним правочином або відшкодування вартості переданого, заявляє реституційну вимогу, яку суд за існування для того підстав задовольняє, застосовуючи саме двосторонню реституцію. 
Стаття 216 ЦК України не передбачає односторонньої реституції. 
У подальшому, застосовуючи статтю 216 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду в пунктах 66 70 постанови від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 зробила висновки, які узгоджуються з наведеними вище висновками про застосування вказаної норми. 
Крім того, наслідком недійсності правочину є відшкодування за рахунок винної сторони другій стороні недійсного правочину або третій особі збитків і моральної шкоди, завданих у зв`язку із вчиненням недійсного правочину (частина друга статті 216 ЦК України). 
Отже, ЦК України визначає такі загальні юридичні наслідки недійсності правочину: 1) основний - двостороння реституція - повернення сторін недійсного правочину до попереднього стану, тобто становища, яке існувало до його вчинення (абзац другий частини першої статті 216 ЦК України); 2) додатковий - відшкодування збитків і моральної шкоди винною стороною на користь другої сторони недійсного правочину та третьої особи, якщо їх завдано у зв`язку із вчиненням такого правочину (частина друга статті 216 цього кодексу). 
Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою статті 216 ЦК України, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (частина третя статті 216 ЦК України). 
Таким чином, установивши недійсність Договору згідно з частиною першою статті 216 ЦК України, суд повинен не тільки зобов`язати Відповідача повернути Позивачеві майно, але й стягнути з останнього (в тому числі за рахунок бюджету) на користь Відповідача сплачені за майно кошти. 
Інше застосування частини першої статті 216 ЦК України не можна вважати справедливим стосовно обох його сторін. 
Більше того, матеріали справи не містять жодного доказу того, що Відповідач передав споживачу меншу кількість електричної енергії, або сплату Позивачем вартості електричної енергії, яка йому не була поставлена. 
З метою діяти захисту порушеного права відзначимо про доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі – «non concedit venire contra factum proprium» («ніхто не може всупереч своїй попередній поведінці»). 
В основі доктрини venire contra factum proprium – принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. 
Якщо особа, яка має суб`єктивне право (наприклад, право власності), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що відмовляється від права власності, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. 
Спроба особи згодом здійснити право суперечитиме її попередній поведінці і має призводити до припинення зазначеного права. (*Вищевказаний принцип було застосовано Постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 126/2200/20). 
Крім того, варто також наголосити про наявність пункту 3.2.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії, де відзначається, що у разі надання у встановленому порядку електропостачальником споживачу повідомлення про зміни умов договору про постачання електричної енергії (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або "останньої надії") та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання споживачу повідомлення): 1. розірваним за ініціативою споживача - у разі надання електропостачальнику письмової заяви споживача про незгоду/ неприйняття змін; 2. зміненим на запропонованих електропостачальником умовах - якщо споживач не надав електропостачальнику письмову заяву про незгоду/ неприйняття змін. 
Таким чином, на виконання вищевказаного положення, Сторони погодили додаткову угоду, а отже Договір вважався зміненим на умовах запропонованих Постачальником. 
Іншими словами, володіючи можливістю розірвати договірні відносини між сторонами, останні погодили зміни до них та продовжили їх виконувати, а далі, всупереч своїй першочерговій поведінці, Прокурор намагається в односторонньому порядку стягнути кошти з Постачальника і тим самим порушити його основоположне право на власність. 
На підставі вищевикладеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

II. Процесуальні дії та рішення суду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2026, справу розподілено судді Ярошенко В. П.
Ухвалою суду від 29.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.02.2026.
17.02.2026 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позов.
В судовому засіданні, 20.02.2026, постановив протокольну ухвалу, якою відклав підготовче засідання на 23.03.2026.
25.02.2026 через систему "Електронний суд" від прокурора надійшла відповідь на відзив.
25.02.2026 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
В судовому засіданні, 23.03.2026, постановлено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.04.2026.
В судовому засіданні 17.04.2026 оголошено перерву перед судовими дебатами до 13.05.2026.
Прокурор у судовому засіданні 13.05.2026 року підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, у разі задоволення позовних вимог відповідач просить суд застосувати двосторонню реституцію.
Судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

III. Установлені судом обставини.
10.01.2023 між Боянською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області і Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна енергетична група» (далі - Товариство) укладено договір про закупівлю електричної енергії №1 (далі - Договір).
Відповідно до умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна енергетична група» (Постачальник) зобов`язується у 2023 році поставити Боянській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області (Споживачу) Електричну енергію ДК 021:2015:09310000-5 в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач сплачує Постачальнику за використану електричну у розмірі, порядку та на умовах, передбачених Договором (п. 2.1 Договору).
Відповідно до пункту 5.1 Договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії на 2023 рік становить 500 000 кВт*год.
Ціна Договору становить 2 473 494,00 грн (п. 5.2 Договору). 
Пунктом 5.3 Договору визначено, що ціна за 1 кВт*год електричної енергії становить 4,946988 грн.
Відповідно до пункту 5.5 Договору ціна електричної енергії, зазначена в п.5.2 Договору, може змінюватись в разі коливання ціни на ринку (у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178) пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в Договорі про закупівлю на момент його укладення. Для документального підтвердження фату коливання ціни електричної енергії на ринку Сторони можуть використовувати інформацію з офіційного сайту ДП «Оператор ринку».
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та укладається на строк до 31.12.2023, а в частині зобов`язань щодо оплати – до повного виконання (п.13.1 Договору).
Пунктом 13.2 Договору визначено, що істотні умови договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків;
2) збільшення ціни за одиницю товару пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни на ринку (у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування»). Відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в Договорі про закупівлю на момент його укладення). Враховуючи специфіку формування ціни на ринку, ціна за 1 кВт/год. електричної енергії може бути змінена з першого числа місяця (розрахункового періоду), в якому відбуваються зміни, що буде відображено в Додатковій угоді до Договору із застосуванням статті 631 ЦК України.
Істотними умовами цього договору є предмет (найменування, кількість, якість), ціна та строк дії договору. 
Зміна ціни за одиницю товару (електричної енергії) допускається за умови надання Стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку.
Документальним підтвердженням факту коливання ціни електричної енергії на ринку або визначеному сегменті ринку може бути довідка, видана відповідною уповноваженою організацією, зокрема, але не виключно, ДП «Держзовнішінформ», Торгово-промисловою палатою, тощо (даний перелік не с вичерпним). Сторони визнають, що документальним підтвердженням також може бути інформація з офіційного вебресурсу ДП «Оператор ринку» у формі роздруківок, скриншотів. В такому випадку, такі документальні підтвердження завіряються стороною, що ініціює внесення змін до договору.
Висновки щодо коливання ціни на ринку, на підставі оприлюднених ДП «Оператор ринку» даних щодо загального показника середньозваженої ціни електричної енергії, що склалася на ринку електричної енергії за відповідний розрахунковий період, у порівнянні з середньозваженою ціною електричної енергії за аналогічний розрахунковий період, в якому укладено Договір (підписано останню Додаткову угоду до Договору про зміну ціни одиниці товару).
Пунктом 13.3 Договору визначено, що зміни та доповнення до Договору мають юридичну силу за умов, якщо вони оформлені письмово і підписані уповноваженими представниками Сторін та завірені печатками у разі їх наявності.
Таким чином, на момент підписання Договору сторонами погоджено всі істотні умови Договору.
У подальшому, після укладення Договору від 10.01.2023 №1, Сторонами укладено ряд додаткових угод до Договору. 
Так, 15.02.2023 сторонами укладено додаткову угоду №1, згідно якої збільшено ціну за 1 кВт/год до 4,988556 грн (на 0,8 %), зменшено обсяг постачання до 495 833,664 кВт/год. Відповідно до п. 4 вказаної додаткової угоди остання набирає чинності та поширює свою дію на відносини, що виникли з 01.01.2023.
Підставою для підняття ціни електричної енергії з 4,946988 грн з ПДВ
до 4,988556 грн з ПДВ за 1 кВт*год, відповідно до змісту вказаної Додаткової угоди, є прийнята НКРЕКП Постанова від 21.12.2022 №1788 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «УКРЕНЕРГО» на 2023 рік, відповідно до якої тариф на передачу електричної енергії з 01.01.2023 становитиме 380,28 грн/МВт*год. (без урахування податку на додану вартість). 
Додатковою угодою №2 від 05.04.2023 ціну за 1 кВт/год збільшено до 5,04852 грн (на 2 %). Відповідно до п. 4 вказаної додаткової угоди остання набирає чинності та поширює свою дію на відносини, що виникли з 01.04.2023.
Підставою для підняття ціни електричної енергії до 5,04852 грн з ПДВ за 1 кВт*год, відповідно до змісту вказаної Додаткової угоди, є прийнята 21.12.2022 Постанова НКРЕКП №1788 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «УКРЕНЕРГО» на 2023 рік, відповідно до якої тариф на передачу електричної енергії з 01.04.2023 становитиме 430,25 грн/МВт*год. (без урахування податку на додану вартість). 
Додатковою угодою №3 від 28.06.2023 ціну за 1 кВт/год збільшено до 5,11434 грн (на 3,4 %). Відповідно до п. 4 вказаної додаткової угоди остання набирає чинності та поширює свою дію на відносини, що виникли з 01.07.2023.
Підставою для підняття ціни електричної енергії до 5,11434 грн з ПДВ за 1 кВт*год, відповідно до змісту вказаної Додаткової угоди, є прийнята 21.12.2022 Постанова НКРЕКП №1788 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «УКРЕНЕРГО» на 2023 рік, відповідно до якої тариф на передачу електричної енергії з 01.07.2023 становитиме 485,10 грн/МВт*год. (без урахування податку на додану вартість). 
Додатковою угодою №4 від 14.08.2023 ціну за 1 кВт/год збільшено до 5,55086 грн (на 12,2 %). Відповідно до п. 4 вказаної додаткової угоди остання набирає чинності та поширює свою дію на відносини, що виникли з 01.07.2023.
Підставою для підняття ціни електричної енергії до 5,55086 грн з ПДВ за 1 кВт*год, відповідно до змісту вказаної Додаткової угоди, є посилання на прийняту НКРЕКП Постанову від 27.06.2023 №1126 «Про встановлення граничних цін на ринку «на добу наперед», внутрішньодобовому ринку та балансуючого ринку» та постанову КМУ від 12.10.2022 №1178. 
Також, Товариство скерувало листа Боянській сільській раді від 31.07.2023 за №232 про внесення змін до Договору з посиланням на Постанову НКРЕКП від 27.06.2023 №1126 «Про встановлення граничних цін на ринку «на добу наперед», внутрішньодобовому ринку та балансуючого ринку» та Постанову НКРЕКП від 21.12.2022 щодо тарифу на послуги передачі, що є складовою ціни електричної енергії становить – 0,4851 грн з 1 кВт/год без ПДВ, а також додало роздруківку з офіційного вебресурсу ДП «Оператор ринку» про середньозважену ціну за липень місяць 2023 року. 
Додатковою угодою №5 від 01.09.2023 ціну за 1 кВт/год збільшено до 6,217482 грн (на 25,7 %). Відповідно до п. 4 вказаної додаткової угоди остання набирає чинності та поширює свою дію на відносини, що виникли з 01.08.2023. 
Підставою для підняття ціни електричної енергії до 6,217482 грн з ПДВ за 1 кВт*год, відповідно до змісту вказаної Додаткової угоди, є посилання на Постанову від 12.10.2022 №1178 ««Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» та зазначено про коливання ціни на ринку. Також, наявні роздруківки з офіційного вебресурсу ДП «Оператор ринку» про середньозважену ціну за липень та серпень місяці 2023 року, завірені Товариством.
Додатковою угодою №6 від 02.10.2023 ціну за 1 кВт/год збільшено до 5,87182 грн (на 18,7 %). Відповідно до п. 4 вказаної додаткової угоди остання набирає чинності та поширює свою дію на відносини, що виникли з 01.09.2023.
На підтвердження коливання ціни Товариством на адресу Боянської сільської ради скерований лист від 29.09.2023 за №375/23 про внесення змін до Договору з посиланням на коливання ціни в сторону зменшення у порівнянні із середньозваженою ціною минулого розрахункового періоду. 
Додатковою угодою №7 від 01.11.2023 ціну за 1 кВт/год збільшено до 6,08662 грн (на 23 %). Відповідно до п. 4 вказаної додаткової угоди остання набирає чинності та поширює свою дію на відносини, що виникли з 01.10.2023.
Підставою для підняття ціни електричної енергії до 6,08662 грн з ПДВ за 1 кВт*год, відповідно до змісту вказаної Додаткової угоди, є посилання на Постанову від 12.10.2022 №1178 ««Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» та зазначено про коливання ціни на ринку. Листи Товариства та роздруківки з офіційного вебресурсу ДП «Оператор ринку» про середньозважену ціну не надані.
Додатковою угодою №8 від 30.11.2023 ціну за 1 кВт/год збільшено до 6,48226 грн (на 31 %). Відповідно до п. 4 вказаної додаткової угоди остання набирає чинності та поширює свою дію на відносини, що виникли з 01.11.2023.
Підставою для підняття ціни електричної енергії до 6,48226 грн з ПДВ за 1 кВт*год, відповідно до змісту вказаної Додаткової угоди є посилання на Постанову від 12.10.2022 №1178 ««Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» та зазначено про коливання ціни на ринку. 
Товариство скерувало листа від 29.11.2023 за №633/23 про внесення змін до Договору, де зазначило про зростання у періоді «листопад 2023» середньозваженої ціни на 7,19% у порівнянні із середньозваженою ціною минулого розрахункового періоду. 
Додатковою угодою №9 від 25.12.2023 продовжено дію Договору до 16.03.2024, а в частині розрахунків – до повного їх виконання Сторонами. 
Додатковою угодою №10 від 24.01.2024 з урахуванням п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою КМУ від 12.10.2022 №1178 та ч. 6 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" збільшено суму Договору та викладено пункт 5.2 Договору в такій редакції:
« 5.2 Ціна договору становить – 2670413,06 грн з ПДВ». 
Судом встановлено, що на виконання умов вищевказаного договору постачальник поставив споживачу електричну енергію в загальному обсязі 510607,19 кВт на загальну суму 2885742,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, детальним розрахунком суми коштів, що підлягають стягненню з відповідача, який є додатком до листа Боянської сільської ради №207 від 03.03.2026, актами взаємних розрахунків, платіжними інструкціями, а також актами приймання-передачі електричної енергії, які зазначені прокурором в обґрунтуванні суми позову наведеному нижче. 

Акт	Кількість електроенергії фактично поставленої (кВт/год)	Ціна за одиницю товару згідно з договором (грн)	Сума, що підлягала сплаті згідно з умовами договору (грн)	Сума, що фактично сплачена, з врахуванням додаткових угод (грн)	Ціна за одиницю товару за фактичною оплатою (грн.)	Сума безпідставно збережених коштів (грн)	
№0000-000049  від 08.02.2023  (за січень 2023 року)	44 196	4,946988	218 637,08	220 474,22	4,988556 (збільшення на 0,8%)	1837,14	
№0000-000154  від 13.03.2023  (за лютий 2023 року)	62 641	4,946988	309 884,28	312 488,14	4,988556 (збільшення на 0,8%)	2603,86	
№0000-000235  від 07.04.2023  (за березень 2023 року)	70 787	4,946988	350 182,44	353 124,91	4,988556 (збільшення на 0,8%)	2942,47	
№0000-000335  від 08.05.2023  (за квітень 2023 року)	35 132	4,946988	173 797,58	177 364,61	5,048520 (збільшення на 2%)	3567,03	
№0000-000441  від 12.06.2023  (за травень 2023 року)	31 086	4,946988	153 782,07	156 938,29	5,048520 (збільшення на 2%)	3156,22	
№0000-000536  від 07.07.2023  (за червень 2023 року)	17 932	4,946988	88 709,39	90 530,06	5,048520 (збільшення на 2%)	1820,67	
№0000-000639  від 08.08.2023  (за липень 2023 року)	13 501	4,946988	66 789,29	74 942,17	5,550861 (збільшення на 12,2%)	8 152,88	
№0000-000768  від 11.09.2023  (за серпень 2023 року)	11 492	4,946988	56 850,79	71 451,30	6,217482 (збільшення на 25,7%)	14 600,51	
№0000-000890  від 09.10.2023  (за вересень 2023 року)	17 484	4,946988	86 493,14	102 662,89	5,871819 (збільшення на 18,7	16 169,75	
№0000-000989  від 07.11.2023  (за жовтень 2023 року)	30 050	4,946988	148 656,99	182 902,92	6,086620 (збільшення на 23%)	34 245,93	
№0000-001064  від 01.12.2023  (за листопад 2023 року)	59 382	4,946988	293 762,04	384 929,54	6,482260 (збільшення на 31%)	91 167,50	
№0000-001200  від 21.12.2023  (за грудень 2023 року)	53 327,847	4,946988	263 812,22	345 684,95	6,482260 (збільшення на 31%)	81 872,73	
№0000-000108  від 12.02.2024  (за січень 2024 року)	32 219	4,946988	159 387,01	208 851,92	6,482260 (збільшення на 31%)	49 464,91	
№0000-000246  від 08.03.2024  (за лютий 2024 року)	31 377,342	4,946988	155 223,33	203 396,08	6,482260 (збільшення на 31%)	48 172,75	
  Підсумок  	510 607,19	 	2 525 967,64	2 885 742,00	 	359 774,35	
Вищевказаний розрахунок суми, що підлягає стягненню з Відповідача, який міститься у позовній заяві у формі таблиці судом перевірений та встановлено, що він арефметично правильний.
Таким чином, додатковими угодами №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 та 10 до Договору збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії починаючи з 4,946988 грн до 6,482260 грн, або на 31%, з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.
Отже, у підсумку Товариством безпідставно одержано 359774,35 грн бюджетних коштів.

IV. Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства.
І. Щодо прокурорського представництва.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідач заперечує проти позиції прокурора, посилаючись на те, що прокурор взагалі не мав права звертатись з таким позовом в інтересах позивачів.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає наступне.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді урегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру".
Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1); прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (частина 3); наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4).
У свою чергу, частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а за абзацом другим частини 5 цієї ж статті у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
Відповідно до положень частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: у чому полягає порушення інтересів держави; необхідність їх захист; визначені законом підстави для звернення до суду прокурора; зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Отже, з огляду на викладене, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Таким чином, з огляду на вказані правові положення, суд вважає, що:
- прокурор у справі має обґрунтувати та довести підстави для представництва, у тому числі повноважність Позивача представляти інтереси держави у спірних правовідносинах та його бездіяльність у виконанні наявних повноважень;
- бездіяльність Позивача наявна у тому випадку, коли він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не зверталися до суду з відповідним позовом у розумний строк;
- розумність строку повинна визначатися судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Обґрунтування підстав представництва інтересів держави в особі Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч. 4 ст. 53 ГПК України).
У Рішенні від 08.04.1999 № З-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», висловив позицію про те, що під ним потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (п. 2 резолютивної частини).
При цьому, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території шляхом раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.
Відповідно до ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування», первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функції і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
Статтею 327 ЦК України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.
Відповідно до ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Частиною 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, не житлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Частиною 2 статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.
Відповідно до частини 4, 5 цієї ж статті Закону самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.
Частиною 1 статті 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.
За інформацією Управління Державної казначейської служби України у Новоселицькому районі Чернівецької області від 18.09.2024 № 02-19-08/903 Боянська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області є головним розпорядником бюджетних коштів, що фінансується з місцевого бюджету Боянської сільської територіальної громади.
Таким чином, в даному випадку Боянська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області є органом, уповноваженим на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету. 
У постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурор звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконного вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо (постанови Верховного Суду від 23.03.2021 у справі 917/665/20, від 07.04.2021 у справі №913/124/20, від 09.06.2021 у справі №916/1674/18).
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Чернівецькою окружною прокуратурою з метою вжиття заходів представницького характеру на адресу позивача скеровувались відповідні листи, проте органом місцевого самоврядування не вжито самостійних заходів щодо пред`явлення позовної заяви на захист інтересів держави.
Зокрема, на адресу Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області скеровувались відповідні листи, а саме 15.01.2025 за №52/5-46вих-25, 25.02.2025 за №52/5-187вих-25 та 25.11.2025 за №52-7780вих-25, однак самостійних заходів представницького характеру радою не вжито.
Враховуючи наведене, прокурор реагуючи на виявлені порушення законодавства, звертається до суду з даною позовною заявою, зважаючи на характер порушень та нездійснення компетентними органами повноважень на захист інтересів держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.
Виконуючи вимоги зазначеної норми закону, окружною прокуратурою на адресу Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області 23.01.2026 за № 52-127вих-26 направлено повідомлення про вжиття заходів представницького характеру прокурором.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає твердження відповідача щодо необґрунтованого представницва прокурором безпідставним.

ІІ. Щодо суті позовних вимог.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України "Про публічні закупівлі" (тут і надалі - у редакції, чинній станом на час укладення договору про закупівлю та оспорюваних додаткових угод до нього).
Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" відносини, пов`язані зі сферою публічних закупівель, регулюються виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 цього Закону договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього урегульовані статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі", частиною першою якої визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Частиною четвертою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю, однією з яких є ціна товару, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (частина п`ята статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі"). Однак зазначена норма передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов договору про закупівлю.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
З аналізу пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" унормовано на рівні не більше 10 %.
До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.
Відповідні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 920/19/24 від 21.11.2025.
Суд враховує, що відповідно до преамбули Закону України "Про публічні закупівлі" метою цього Закону є, зокрема, забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Така мета розкрита у статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі", в якій, зокрема, закріплений перелік принципів здійснення публічних закупівель, до яких віднесені: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
Отже, норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону України "Про публічні закупівлі".
Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. 
Верховний Суд вважає, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (постанови Верховного Суду від 12.11.2024 у справі № 910/19784/23, від 10.09.2024 у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1010/22).
Відповідно до п. 3-7 розд. Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.
Відповідно до п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, яка набрала чинності 19.10.2022 та діяла станом на час укладення додаткових угод, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема :
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 не передбачає внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі", а лише встановлює певні особливості щодо процедури здійснення публічних закупівель під час дії воєнного стану (постанови Верховного Суду від 18.06.2024 у справі № 922/2595/23, від 01.10.2024 у справі № 918/779/23).
Верховний Суд у постанові від 28.08.2024 у справі № 918/694/23 вказав на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою.
Як стверджує прокурор, оскаржувані додаткові угоди до Договору укладені з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", з огляду на що прокурор просить додаткові угоди: № 1 від 15.02.2023; № 2 від 05.04.2023; № 3 від 28.06.2023; № 4 від 14.08.2023; № 5 від 01.09.2023; № 6 від 02.10.2023; № 7 від 01.11.2023; № 8 від 30.11.2023; № 10 від 24.01.2024 визнати недійсними та повернути на користь позивача надмірно сплачені за цими угодами кошти.
Судом встановлено, що при ініціюванні укладення додаткових угод 1 від 15.02.2023, № 2 від 05.04.2023, № 3 від 28.06.2023 до Договору ТОВ «Національна енергетична група» не зверталась з обґрунтованими листами про коливання ціни на ринку, а підставою була прийнята НКРЕКП Постанова від 21.12.2022 №1788 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «УКРЕНЕРГО» на 2023 рік, відповідно до якої тариф на передачу електричної енергії змінювався з 01.01.2023, 01.04.2023 та 01.07.2023 відповідно.
Проте, ТОВ «Національна енергетична група» підписуючи 10.01.2023 Договір було обізнано про його умови та збільшення регулятором тарифів, що відбулося до укладення Договору.
Тому підписання 15.02.2023 додаткової угоди №1 з посиланням на збільшення тарифу, який був відомий і діяв на час укладення договору, не може свідчити про дотримання сторонами приписів ч. 5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п.19 Особливостей.
Таким чином, зміна тарифів вже відбулася і була відома ТОВ «Національна енергетична група» до підписання Договору, з огляду на це, не може вважатися підставою для внесення змін до договору №1 від 06.02.2023 позаяк зміни тарифів з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди №1 від 15.02.2023 не відбувались. 
Аналогічно сторонами не дотримано приписів ч. 5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п.19 Особливостей порушення при укладенні додаткових угод № 2 від 05.04.2023 та № 3 від 28.06.2023 до Договору.
Отже, враховуючи, суд погоджується з доводами прокурора про те, що додаткова угода №1 від 15.02.2023 є недійсною, відтак всі наступні додаткові угоди, якими підвищено ціну за одиницю товару, також є недійсними, оскільки істотна умова угоди – ціна, ґрунтується на попередній недійсній угоді, є похідною та застосовувалась для розрахунку збільшення ціни по всіх наступних угодах. 
Таким чином, шляхом укладення між ТОВ «Національна енергетична група» та Боянською сільською радою додаткових угод до Договору № 1 від 15.02.2023, № 2 від 05.04.2023, № 3 від 28.06.2023, № 4 від 14.08.2023, № 5 від 01.09.2023, № 6 від 02.10.2023, № 7 від 01.11.2023, № 8 від 30.11.2023, № 10 від 24.01.2024, відбулось підвищення ціни одиниці товару усупереч п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п. 19 Особливостей, та як наслідок, Товариством безпідставно одержано бюджетні кошти в сумі 359 774,35 грн.
Ураховуючи зазначене, вищевказані додаткові угоди підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». 
У відповідності до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Положеннями частини 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною 2 статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів.
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
За частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі едійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
При укладенні Договору про постачання електричної енергії споживачу №1 від 10.01.2023 сторонами було погоджено ціну предмета закупівлі (електричної енергії) 4,946988 грн/кВт*год з ПДВ.
Внаслідок укладання зазначених додаткових угод істотна умова договору (ціна на товар) була збільшена від ціни, обумовленої Договором № 1 від 10.01.2023 станом на початок його дії на 31%, тобто збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії починаючи з 4,946988 грн до 6,482260 грн, з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.
Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначені додаткові угоди до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 1 від 10.01.2023 суперечать наведеним вище нормам Цивільного кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі", що не відповідає вимогам пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому підлягають визнанню недійсними.
Щодо застосування реституції. 
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. 
Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Постановою Верховного Суду від 24.01.2024 по справі №922/2321/22 також підтверджено підстави для застосування у спірних правовідносинах положень статті 1212 ЦК України. 
Таким чином, грошові кошти в сумі 359774,35 грн є такими, що були безпідставно одержані Відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому Відповідач зобов`язаний їх повернути Боянській сільській раді, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України. 
Щодо доводів відповідача про необхідність застосування двосторонньої реституції слід зазначити, що судом визнано недійсними лише додаткові угоди, а не сам договір на постачання електричної енергії.
Відтак, у вказаних правовідносинах реституція не застосовується.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих коштів у сумі 359774,35 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.
Судовими витратами у справі є витрати Прокурора, які здійснені Чернівецькою обласною прокуратурою, на сплату судового збору відповідно до платіжної інструкції № 79 від 28.01.2026 у сумі 28278,90 грн, які відповідно до приписів статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача. 

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 194, 232, 233, 236-238, 240-241  Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Визнати недійсними укладені між Боянською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області (60321, Чернівецька область, Чернівецький район, с. Бояни, вул. Головна, буд. 75, код ЄДРПОУ 04417576) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" (58005, м. Чернівці, вул. Ясська, буд. 13, код ЄДРПОУ 42828866) додаткові угоди до Договору від 10.01.2023 № 1 про постачання електричної енергії споживачу: № 1 від 15.02.2023, № 2 від 05.04.2023, № 3 від 28.06.2023, № 4 від 14.08.2023, № 5 від 01.09.2023, № 6 від 02.10.2023, № 7 від 01.11.2023, № 8 від 30.11.2023 та № 10 від 24.01.2024.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна енергетична група» (58005, м. Чернівці, вул. Ясська, буд. 13, код ЄДРПОУ 42828866) на користь Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (60321, Чернівецька область, Чернівецький район, с. Бояни, вул. Головна, буд. 75, код ЄДРПОУ 04417576) кошти у сумі 359 774,35 грн.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна енергетична група» (58005, м. Чернівці, вул. Ясська, буд. 13, код ЄДРПОУ 42828866) на користь Чернівецької обласної прокуратури (58002, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. М. Кордуби, 21-А, код ЄДРПОУ 02910120, банк платника ДКСУ м. Київ, МФО 820172, р/ р UA378201720343110001000004946, класифікація видатків бюджету – 2800) сплачений судовий збір у розмірі 28 278,90 грн.
4. Накази видати після набрання рішенням законної сили. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.05.2026.

Суддя Вікторія ЯРОШЕНКО

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.