Справа №676/7254/24
Номер провадження 2/676/539/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2025 року   м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді Швець О.Д.
з участю секретаря Михайловської І.А.
представника позивача ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Жванецької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення та витребування земельної ділянки,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , Жванецької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення сілської ради та витребування земельної ділянки. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом ввід 31.03.2006 р ВСР №565055 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадкового майна належало право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у власності колективного сілськогосподарського підприємства «Збруч» с. Збруч Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі(на місцевості), яке належить спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) ХМ №0264504, виданого Кам`янець-Подільською рай держадміністрацією 24.12.1996 р та зареєстрвоаного в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) 26.12.1996 р за №94. На підставі сертифікату та свідоцтва про право на спадщину ПП фірма «Земля» у 2012 р. розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розпорядженням Кам`янець-Подільської райдержадміністрації від 19.09.2012 р № 903/2012-р передано позивачу у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,7551 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Ластовецької сільської ради за межами населених пунктів. Згідно із зазначеною технічною документацією із землеустрою та схемою розташування земельної ділянки відповідно до проекту організації земельних часток (паїв) відповідній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6822485100:05:010:0184, що підтверджується витягом із Державного земельного кадастру від 02.07.2013 р № НВ-6800357442013. 
Водночас, стало відомо що 24.05.2024 р. державним реєстратором Хмельницької міської ради Скибіцькою Л.І. за ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ) зареєстровано право приватної власності на спірну земельну ділянку із кадастровим номером 6822485100:05:010:0184 площею 1,7551 га. Підставою здійснення вказаної реєстраційної дії стало рішення Жванецької сільської ради від 30.04.2024 р № 10 про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу у її власність. Рішення Жванецької сільської ради є незаконним та підлягає скасуванню, а земельна ділянка витребуванню, оскільки Жванецькою сільською радою при прийнятті оскаржуваного рішення від 30.04.2013 р № 10 не враховано, що право отримання спірної земельної ділянки успадковано позивачем після смерті баби ОСОБА_4 та батька ОСОБА_5 . Розпорядження Кам`янець-Подільської райдержадміністрації від 19.09.2012 р. № 903/2012-р про передачу позивачу спірної земельної ділянки є чинним. З огляду на викладене, Жванецька сільська рада не вправі була розпоряджатись цією земельною ділянкою, оскільки на момент прийняття оскаржуваного рішення вона до комунальної власності не належала.
Просить визнати незаконним та скасувати рішення сорок третьої (позачергової) сесії Жванецької сільської ради VIII скликання від 30.04.2023 №10 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_6 », на підставі якого ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 24.05.2023 зареєструвала право приватної власності на земельну ділянку площею 1,7551 га із кадастровим номером 6822485100:05:010:0184, що розташована на території Жванецької сільської ради Кам?янець-Подільського району за межами населених пунктів. Витребувати у ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) земельну ділянку площею 1,7551 га із кадастровим номером 6822485100:05:010:0184, що розташована на території Жванецької сільської ради Кам?янець-Подільського району за межами населених пунктів.
Рух справи.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2024 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.05.2025 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. 
В суді предстанвик позивача позов підтримав, просить задовольнити.
Відлповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином судовою повісткою у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Представник Жванецької сільської ради в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином судовою повісткою у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 в тому числі права на земельну частку (пай) землі, яка перебувала у власності колективного сілськогосподарського підприємства «Збруч» с. Збруч Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належило спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) ХМ №0264504, виданого Кам`янець-Подільською райдержадміністрацією 24.12.1996 р. та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26.12.1996 р. за №94, що підтверджується свідоцтвом про право на спдащину за законом від 31 березня 2006 року.
На підставі сертифікату та свідоцтва про право на спадщину ПП фірма «Земля» у 2012 р. розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
903/2012-р. передано позивачу у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,7551 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Ластовецької сільської ради за межами населених пунктів. 
Згідно із зазначеною технічною документацією із землеустрою та схемою розташування земельної ділянки відповідно до проекту організації земельних часток (паїв) відповідній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6822485100:05:010:0184, що підтверджується витягом із Державного земельного кадастру від 02.07.2013 р. № НВ-6800357442013. 
Рішенням Жванецької сільської ради № 10 від 30 квітня 2023 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_3 » передано ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 1,7551 га, кадастровий номер 6822485100:05:010:0184 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жванецької сільської ради Кам`янець-Подільського району за межами населених пунктів. 
ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Хмельницької міської ради з метою реєстрації права власності на земельну ділянку. В проведенні реєстраційної дії було відмовлено, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 425269009 від 03.05.2025 р. земельна ділянка з кадастровим нмоером 6822485100:05:010:0184 загальною площею 1,7551 га, зареєстрвоана за іншою особою, відмінною від заявника, що підтверджується рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій № 78707751 від 03.05.2025 р.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Норми права, застосовані судом, мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено принцип непорушності права приватної власності, зокрема, право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 319 ЦК України).
Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України).
Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частини перша, друга статті 152 Земельного кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.
У частині третій статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно з частиною першою статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельні ділянки право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власника (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Відповідно до пункту 10 статті 28-1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом, є дійсними.
Після 02 квітня 2002 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» від 02 квітня 2002 року № 449 обов`язковим реквізитом державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою став кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).
Згідно зі ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Судом встановлено що ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у власності колективного сілськогосподарського підприємства «Збруч» с. Збруч Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі(на місцевості), яке належило спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) ХМ №0264504, виданого Кам`янець-Подільською райдержадміністрацією 14.12.1996 р. та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) 26.12.1996 р. за №94, що підтверджується свідоцтвом про право на спдащину за законом від 31 березня 2006 року.
На підставі сертифікату та свідоцтва про право на спадщину ПП фірма «Земля» у 2012 р. розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Розпорядженням Кам`янець-Подільської райдержадміністрації від 19.09.2012 р. № 903/2012-р передано позивачу у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 1,7551 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Ластовецької сільської ради за межами населених пунктів. 
Згідно із зазначеною технічною документацією із землеустрою та схемою розташування земельної ділянки відповідно до проекту організації земельних часток (паїв) відповідній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6822485100:05:010:0184, що підтверджується витягом із Державного земельного кадастру від 02.07.2013 р № НВ-6800357442013. 
03.05.2025 р. рішенням державного реєстратора Хмельницької міської ради № 78707751 позивачу відмовлено у реєстрації права власності земельної ділянки з кадастровим номером 6822485100:05:010:0184 за ним, оскільки зазначена земельна ділянка зареєстрована за іншою особою, відмінною від заявника.
Верховний Суд у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 619/2766/19 вказав, що доказами накладення однієї земельної ділянки на іншу повністю чи частково або відсутність такого накладення, у разі розбіжності у правовстановлюючих документах на землю та/або документації із землеустрою, є документи, сформовані кадастровим реєстратором в межах процедури державної реєстрації земельної ділянки за заявою власника або користувача, майбутнього власника або користувача, перелік яких визначений частиною третьою статті 24 Закону № 3613-VI або висновки експерта у земельно-технічній експертизі.
Таким чином, суд виходить із доведеності порушення прав позивача на земельну ділянку, право власності на яку ОСОБА_2 набув з дотриманням наведених вимог закону. 
Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, зокрема землями сільськогосподарського призначення, означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна із незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, призводить до ефективного захисту прав власника саме цього майна.
Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем), власник, користувач який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна.
При цьому власник, користувач може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, і для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.
У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності, користування нерухомим майном, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем.
Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження №14-208 цс 18).
Оскільки позивач є законним власником земельної ділянки з кадастровим номером: 6822485100:05:010:0184, загальною площею 1,7551 га , що знаходитьсяза межами Жванецької сільської ради, належна йому земельна ділянка вибула із користування ОСОБА_2 поза його волею, а відтак наявні правові підстави для витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь позивача.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Велика Палата Верховного Суду, неодноразово звертала увагу, що пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, не є необхідним для ефективного відновлення його права (Постанова ВП ВС від 07.11.2018 р. у справі №488/5027/14-ц).
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у сукупності суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 116, 118, 122 ЗК України, ст.ст. 3, 15, 16, 387, 388 ЦК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Жванецької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення та витребування земельної ділянки – задовольнити частково.
Витребувати у ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) земельну ділянку площею 1,7551 га із кадастровим номером 6822485100:05:010:0184, що розташована на території Жванецької сільської ради Кам?янець-Подільського району за межами населених пунктів.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Жванецька сільська рада, ЄДРПОУ 04404036, юридична адреса: Центральна, 57, с. Жванець, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП  НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 15 липня 2025 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.