Справа № 177/698/26
Провадження № 2-о/177/35/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
05 травня 2026 року 
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Суботіної С. А.
за участі: секретаря Ференц Я. З., 
представника заявника Штефана Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - 
ВСТАНОВИВ:
Представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Штефан Д.Ю., звернувся 05.03.2026 до суду з указаною заявою та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра заявника ОСОБА_2 . Після її смерті спадщину, що складається з 1/2 частки земельної ділянки, розташованої на території Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, площею 6,8498 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільського господарського виробництва, кадастровий номер 3520883800:02:000:0375, прийняла ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Син померлої ОСОБА_3 спадщину після смерті матері не прийняв, не претендує на неї, не заперечує проти оформлення спадкових прав ОСОБА_1 , про що останній повідомив у заяві до Шостої криворізької державної нотаріальної контори. Звернувшись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, заявником отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, що підтверджують факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, опікувалися одна одною, мешкали за адресою: АДРЕСА_1 більше 10 років, з 2012 року, до дня смерті ОСОБА_2 . Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації її спадкових прав та неможливе у позасудовому порядку, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з цією заявою.
Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2026 відкрито провадження в справі в порядку окремого провадження, витребувано спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_2 .
Від Шостої криворізької державної нотаріальної контори 20.03.2026 надійшла копія спадкової справи № 6/2024, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а.с.33-65).
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 вимоги заяви підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.
Представником заінтересованої особи, Новопільської сільської ради, ОСОБА_5 подано заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.
Оскільки підстав для відкладення судового засідання, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не встановлено, суд розглянув справу за відсутності представника заінтересованої особи, за наявними матеріалами.
Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи, встановивши обставини, які мають значення для справи та визначившись з правовою нормою, яка підлягає застосуванню до вказаних правовідносин, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 319 ЦПК України).
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка після укладення шлюбу 21.09.1996 змінила прізвище на « ОСОБА_7 », є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.9, 10, 11, 42 зворот – 43).
Таким чином, аналізом наданих документів встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 .
За життя  ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.09.2018, виданого державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В., належала 1/2 частка земельної ділянки площею 6,8498 га, із кадастровим номером 3520883800:02:000:0375 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.16, 17, 46 зворот, 47).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12, 38 зворот).
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.
До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, за життя  ОСОБА_2 заповіту не складала (а.с 40 зворот - 42).
Вивченням матеріалів спадкової справи № 6/2024 встановлено, що після смерті  ОСОБА_2 сином померлої ОСОБА_10 (а.с.14) подано заяву, в якій він повідомив що спадщину після смерті матері не прийняв, на неї не претендує, не заперечує проти оформлення спадщини  ОСОБА_1 (а.с.15, 34 зворот).
ОСОБА_1 подано до Шостої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_2 (а.с.64), на що державним нотаріусом 27.01.2026 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не надано доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.21, 64 зворот – 65).
На підставі ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
На запит Шостої криворізької державної нотаріальної контори, старостою Радушненського старостинського округу Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області повідомлено, що  ОСОБА_2 у період з 13.06.2016 по 25.11.2020 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , після чого без реєстрації проживала за адресою: АДРЕСА_1 На момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніде не була зареєстрована (а.с.19, 39).
Відповідно до відмітки про реєстрацію у паспорті громадянина України НОМЕР_1  ОСОБА_1 , з 17.06.2014 адреса її зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с.6-7).
Мешканцями будинку АДРЕСА_3 щі Радушному 28.11.2025 складено акт, де зазначено, що рідні сестри  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із 2012 року постійно мешкали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, опікувались одна одною до дня смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_11 суду показали, що сестри ОСОБА_1 та ОСОБА_12 проживали у вказаній квартирі фактичноз 2016 року, від дня смерті їх матерії, ОСОБА_9 .Після смерті матері сестри спадщину прийняли, однак квартиру належним чином не оформили. ОСОБА_1 зареєстрована у вказаній квартирі, а ОСОБА_2 не мала зареєстрованого місця проживання, проте фактично проживала у квартирі разом із сестрою, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет. ОСОБА_2 здійснювала догляд за сестрою, яка є інвалідом з дитинства. ОСОБА_10 , син ОСОБА_2 , спадщину у визначений законом строк не прийняв, тому не заперечує щодо прийняття спадщини ОСОБА_6 , яку на даний час проживає у його родині. Чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів».
Відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем (Постанова ВС від 02.11.2021 у справі № 572/1551/20).
За змістом п.п. 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, після дослідження у сукупності доказів у справі, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання заявника  ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем  ОСОБА_2 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою:  АДРЕСА_1 ,на час відкриття спадщини, оскільки надані суду докази не викликають сумнівів в їх належності, достовірності та є достатніми для встановлення цього факту. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів на їх спростування суду не надано та під час судового розгляду не встановлено.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим, понесені заявницею судові витрати в справі відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 4-5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.
Встановити, що  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 05.05.2026.

  Суддя: