У х в а л а
8 червня 2026 року
м. Київ
Справа № 752/19104/19
Провадження № 61-1845ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 (далі - скаржниця) 
на постанову Київського апеляційного суду від 3 грудня 2025 року 
у справі за позовом скаржниці до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» (далі - відповідач) про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати (доплати) за збільшений обсяг робіт, зобов`язання нарахувати та стягнути заробітну плату за нічний час роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати за роботу у вихідні дні, відшкодування моральної шкоди та
в с т а н о в и в :
1. У вересні 2019 року скаржниця звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням заяв про збільшення та доповнення позову просила:
- визнати незаконним її звільнення з посади старшого майстра костюмерної служби з 16 серпня 2019 року через скорочення посади та відмову від переведення на іншу роботу і поновити на роботі з 17 серпня 2019 року;
- змінити формулювання причини звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону;
- виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки з вини власника;
- стягнути зі скаржника 483 956,34 грн заробітної плати (основної) за час вимушеного прогулу за період із 17 серпня 2019 року до 17 листопада 2023 року;
- стягнути з відповідача заробітну плату (доплату) за збільшений обсяг робіт поряд із виконанням основної роботи, за виконання додаткової роботи - посадових обов`язків костюмера V розряду, - встановленої у зв`язку з виробничою необхідністю, виходячи з розміру місячного посадового окладу костюмера V розряду за період роботи з 1 жовтня 1996 року до дня звільнення 16 серпня 2019 року в розмірі 551 189,18 грн;
- відшкодувати 500 000,00 грн моральної шкоди;
- зобов`язати відповідача нарахувати невиплачену під час звільнення заборгованість із заробітної плати (доплати) за нічний час роботи за період з 21 червня 1991 року;
- стягнути з відповідача заробітну плату за святкові дні у період із 2014 року до червня 2017 року з урахуванням суми доплати до заробітної плати за виконання додаткової роботи - за збільшений обсяг робіт (суміщення);
- вирішити питання про розподіл судових витрат.
2. 29 листопада 2023 року Голосіївський районний суд міста Києва ухвалив рішення, згідно з яким
позовні вимоги задовольнив частково: 
- визнав незаконним звільнення скаржниці з посади старшого майстра костюмерної служби з 16 серпня 2019 року у зв`язку зі скороченням штату та відмовою від переведення на іншу роботу (пункт 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України), не беручи до уваги рішення профкому ПСП «Вільна опера» як необґрунтоване, згідно з наказом скаржника № 641-к від 16 серпня 2019 року; 
- поновив позивачку на роботі на посаді старшого майстра костюмерної служби скаржника з 17 серпня 2019 року; 
- стягнув зі скаржника на користь позивачки 419 080,30 грн заробітної плати за час вимушеного прогулу за період із 17 серпня 2019 року до 29 листопада 2023 року включно; 
- стягнув зі скаржника на користь позивачки 5 000,00 грн компенсації завданої моральної шкоди;
у задоволенні іншої частини вимог відмовив;
стягнув зі скаржника на користь позивачки 1 921,00 грн судового збору та 7 187,50 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. 13 грудня 2024 року Київський апеляційний суд ухвалив постанову, згідно з якою скасував вказане рішення у частині вимог про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди й ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.
4. 30 квітня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалив постанову, згідно з якою:
- скасував постанову апеляційного суду щодо вирішення вимог про поновлення на роботі, залишивши у цій частині в силі рішення суду першої інстанції;
- стосовно стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції;
- в іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2024 року залишив без змін.
5. 3 грудня 2025 року Київський апеляційний суд ухвалив постанову (повний текст склав 12 січня 2026 року), згідно з якою змінив рішення суду першої інстанції щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу:
- стягнув зі скаржника на користь позивачки 499 196,55 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу (без вирахування податку й обов`язкових платежів) за період із 17 серпня 2019 року до 29 листопада 2023 року включно, а на користь держави - 12 479,93 грн судового збору; 
- залишив без змін рішення суду першої інстанції стосовно відшкодування моральної шкоди.
6. 13 лютого 2026 року скаржниця подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила змінити оскаржену постанову в частині стягнення з відповідача 499 196,55 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період із 17 серпня 2019 року до 29 листопада 2023 року включно та стягнути 560 206,50 грн за вказаний період, а у частині вимоги про стягнення 500 000,00 грн відшкодування моральної шкоди - передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.
7. 20 лютого 2026 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив без руху касаційну скаргу та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення копії тієї ухвали. Скаржниця мала подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, копії всіх долучених до касаційної скарги матеріалів для відповідача та сплатити 10 000,00 грн судового збору.
8. 6 березня 2026 року скаржниця подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги. Додала до заяви квитанцію про сплату 10 000,00 грн судового збору, копії доданих до касаційної скарги додатків для відповідача та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. Останню мотивувала тим, що копію оскарженої постанови отримала 14 січня 2026 року. Надала картку руху документа.
8.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).
8.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
8.3. 3 грудня 2025 року апеляційний суд проголосив вступну та резолютивну частини оскарженої постанови, повний текст якої склав 12 січня 2026 року. Скаржниця отримала копію цього судового рішення 14 січня 2026 року. Оскільки вона подала касаційну скаргу 13 лютого 2026 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскарженої постанови, пропущений строк на касаційне оскарження слід поновити.
9. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У цій скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених у пунктах 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження:
- апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19;
- суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (залишив без розгляду клопотання про доповнення апеляційної скарги від 20 травня 2025 року) (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
1. Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 3 грудня 2025 року.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 3 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т. Г. Шевченка» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати (доплати) за збільшений обсяг робіт, зобов`язання нарахувати і стягнути заробітну плату за нічний час роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати за роботу у вихідні дні та відшкодування моральної шкоди.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги з доданими до неї матеріалами; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді		Д. А. Гудима	
		Є. В. Краснощоков	
		П. І. Пархоменко