Справа № 342/1205/25
Провадження № 2/342/183/2026

РІШЕННЯ  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2026 року       м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі: 
головуючої судді Андріюк І.Г., 
з участю секретаря судового засідання Малик Г.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права забудовника на майно в порядку спадкування за законом,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовомдо ОСОБА_2 та просить визнати за нею право забудовника житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності.
Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід по материній лінії споріднення – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Письмового розпорядження на випадок смерті дід не зробив, однак усно розпорядив своє майно між двома онуками, а саме: в користь позивачки - господарство у АДРЕСА_1 , а відповідачці - господарство АДРЕСА_2 . Після смерті діда позивачка та відповідачка подали до Городенківської ДНК відповідні заяви та 30.08.2025 склали договір про поділ спадкового майна в рамках спадкової справи № 249/2023. Договір посвідчено державним нотаріусом Городенківської ДНК, зареєстровано в реєстрі за № 1537. 
Однак, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно згідно вищезазначеного договору про поділ спадщини на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , нотаріус відмовила через відсутність реєстрації права власності в органах БТІ на вказане майно за спадкодавцем, про що 03 вересня 2025 року видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1024/02-31.
Спадковий житловий будинок побудований на земельній ділянці площею 0,25 га у 2003 році згідно дозвільних документів. Фактично, дідусь жив в цьому будинку, але за життя в експлуатацію будинок не здав та не виготовив належний правовстановлюючий документ.
Інших спадкоємців немає, оскільки бабуся сторін ОСОБА_4 , 1932 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою суду від 02.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Задоволено клопотання позивачки, з Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 02.03.2026 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Учасники справи у судові засідання, призначені на 24.03.2026, 09.04.2026, 06.05.2026, 27.05.2026 та на 29.05.2026, не з`явилися. 
Представник позивачки – адвокат Боднарчук У.М. 24.03.2026, 27.05.2026 та 28.05.2026 подала до суду заяви та просить справу розглядати без неї та без позивачки, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Про виклик до суду на 24.03.2026 відповідачка була повідомлена належним чином шляхом отримання судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення – судової повістки.
Про виклики до суду на 09.04.2026, 06.05.2026, 27.05.2026 та на 29.05.2026 відповідачка була повідомлена через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 
Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. 
Відповідачка про причини неявки у судові засідання суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, отже вважається такою, що не з`явилася у судові засідання без поважних причин. 
Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-284 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідачка не скористалася правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України.
У Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11 травня 2023 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 роки у с. Репужинці Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 244 від 11 травня 2023 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11.05.2023 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.
Оскільки ОСОБА_5 помер після ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вказаних правовідносинах суд застосовує норми Цивільного кодексу України 2003 року. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України.
За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частина 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.
ОСОБА_3 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою № 415 від 27.11.2025, виданою Дубківським старостинським округом Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області.
Згідно копії повторного свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 28 березня 1981 р., підтверджується, що ОСОБА_3 , минуло 18 років, та ОСОБА_6 , минуло 26 років,були подружжям, актовий запис № 17 від 11 жовтня 1957 р.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що стверджується копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 30 квітня 1965 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, з якого слідує, що при реєстрації народження ОСОБА_8 присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », актовий запис № 13 від 30 квітня 1965 р.; повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 11 травня 2024 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з якого вбачається, що ОСОБА_10 у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_11 », актовий запис № 14 від 24.11.1983.
Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є дочкою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , актовий запис № 7 від 16 лютого 1984 року, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 16 лютого 1984 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області
Наведене свідчить, щопозивачка ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 заповіту не вчиняв, що стверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 74342095, сформованої 14.10.2023 Городенківською державною нотаріальною конторою.
Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_14 . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 судом не встановлено, оскільки його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 84 роки у с. Репужинці Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 09 жовтня 2017 року Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. 
Із копії спадкової справи № 249/2023, наданої суду державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори, вбачається, що ОСОБА_13 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини (20.10.2023) подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .
Враховуючи відмову ОСОБА_13 від прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , що не суперечить вимогам ч.1 ст.1273 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, право на спадкування на все належне спадкодавцю ОСОБА_3 майно одержала позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець п`ятої черги за законом, оскільки родичів ближчого ступеня споріднення, які б усунули її від права спадкування та прийняли спадщину, - судом не встановлено.
Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті діда ОСОБА_3 , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом (14.10.2023). Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74342131, виданого 14.10.2023 Городенківською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 71399862 (номер у нотаріуса 249/2023), спадкодавець – ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_10 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Позивачка ОСОБА_1 , прийнявши спадщину після смерті діда ОСОБА_3 , як спадкоємець п`ятої черги за законом, 30.08.2025 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із: житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 ; земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами с. Репужинці Коломийського району Івано-Франківської області; неприватизованих земельних ділянок, що розташовані по АДРЕСА_1 .
Крім того, у даній заяві позивачка просила включити в коло спадкоємців онуку померлого – відповідачку ОСОБА_2 згідно ч.2 ст.1272 ЦК України, відповідно до якої за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Доказів родинних зв`язків між відповідачкою ОСОБА_15 та спадкодавцем ОСОБА_3 , як онукою та дідом, суду не надано. Крім того, дані докази відсутні і у спадковій справі. 
Оскільки відповідачку ОСОБА_2  було включено в коло спадкоємців онукою померлого – позивачкою ОСОБА_1 , тому вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті діда ОСОБА_3 , як спадкоємець п`ятої черги за законом. 
30.08.2025 відповідачка ОСОБА_2  подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із: житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 ; неприватизованих земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
30.08.2025 позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 уклали договір про поділ спадщини згідно ст.1278 ЦК України, відповідно до якої частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними, кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. 
Після укладення цього договору у спадщину до позивачки ОСОБА_1 переходить:
- житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ;
- земельна ділянка площею 0,3426 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2621680800:11:001:0058, що розташована за межами населеного пункту с. Репужинці Коломийського району Івано-Франківської області; 
- земельна ділянка площею 0,0644 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2621680800:10:003:0023, що розташована за межами населеного пункту с. Репужинці Коломийського району Івано-Франківської області;
- неприватизована земельна ділянка площею 0,2500 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території АДРЕСА_1 ; 
- неприватизована земельна ділянка площею 0,3400 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 ;
у спадщину до відповідачки ОСОБА_2 переходить: 
- житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ; 
- неприватизовані земельні ділянки, цільове призначення яких - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 .
Решту спадкового майна ділити в рівних частках.
Даний договір посвідчений державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, підписаний сторонами у його присутності, зареєстрований в реєстрі за № 1537.
24.09.2025 державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори видано позивачці ОСОБА_1 два свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 1163 та за № 1164, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами населеного пункту с. Далешове Коломийського району Івано-Франківської області, кадастрові номера: 2621680800:11:001:0058, 2621680800:10:003:0023, загальними площами: 0,3426 га та 0,0644 га, що належали померлому на підставі Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 629217 та серії ЯЖ № 629154.
Однак, державний нотаріус Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області постановою № 1024/02-31 від 03 вересня 2025 р. відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю реєстрації права власності в органах БТІ на вищезазначене спадкове майно, що стало підставою звернення позивачки до суду з даним позовом.
Відповідно до інформації, наданої ОКП Коломийське МБТІ 25.08.2025 № 86522, станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно, яке знаходиться у АДРЕСА_1 , не зареєстроване. 
Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набув чинності 03.08.2004, державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 453938178, сформованої 27.11.2025, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні. 
Судом встановлено, що будівництво житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , проводилось на підставі будівельного паспорта, складено у 2003 р., на забудову земельної ділянки, виділеної забудовнику ОСОБА_3 . Відповідно до Акту обміру в натурі будівель від 04.04.2003, який проведено на підставі рішення Далешівської сільської ради народних депутатів № 33 від 25 березня 2003 р., проведено в натурі обміри побудованої (перебудованої) літньої кухні з подальшим переобладнанням під житло в будинковолодінні ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 . 
Надання земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується довідкою Дубківського старостинського округу Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області № 416 від 27.11.2025. 
Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону (ч.2 та ч.3 ст.331 ЦК України).
Частинами п`ятою, восьмою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.
Отже, право власності у померлого ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_1 могло виникнути тільки після отримання ним всіх необхідних дозвільних документів щодо прийняття будинку до експлуатації, державної реєстрації права власності.
Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 12.11.2025, житловий будинок літ «А» споруджено у 2003 році. Даний житловий будинок побудований згідно рішення Далешівської сільської ради № 33 від 25.03.2003 та будівельного паспорта від 18.04.2003, але не здано в експлуатацію, про що свідчить примітка у витязі з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
Ринкова вартість житлового будинку літ. «А», заг.пл. 83,1 кв, жит. пл. 63,3 кв, що розташований за вищевказаною адресою, станом на 28.01.2026 становить 290850 грн, що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я».
Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.
Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.
Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 372/4235/19. 
Подібні висновки Верховний Суд зробив також у постановах від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18).
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. 
Оскільки будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області проводилося забудовником ОСОБА_3 на відведеній в установленому порядку земельній ділянці згідно будівельного паспорта та рішення сільської ради, державна реєстрація права власності на дане нерухоме майно за життя ОСОБА_3 не проведена, досліджені в судовому засіданні докази стверджують, що будівництво житлового будинку закінчено, однак не прийнято в експлуатацію,тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
На підставі ст.ст. 328, 331, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261,1265, 1268-1270, 1272, 1273, 1278, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», керуючись ст. ст. 76, 81, 128, 131, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права забудовника на майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачка має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Учасники справи:
- позивачка  ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_3 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ;
- відповідачка  ОСОБА_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Повний текст судового рішення складено 05.06.2026.

Суддя:        Андріюк І.Г.