П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/11487/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Печений Є.В. 
Суддя-доповідач - Мацький Є.М. 
08 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М. 
суддів: Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 11 Регіональної військово-лікарської комісії, Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до 11 Регіональної військово-лікарської комісії, Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. 

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, враховуючи складність захворювань та його загальний стан здоров`я він має право на отримання постанови ВЛК, яка відповідатиме усім процедурам та вимогам законодавства. ВЛК зобов`язана була, на думку позивача, постановити «непридатний до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців». Посилається на те, що у лютому 2025 він направив звернення (скаргу) до 11 Регіональної військово-лікарської комісії на постанову ВЛК в/ч НОМЕР_1 . Зазначає, що всупереч норм чинного законодавства, у відповідь на подану позивачем скаргу відповідач надіслав лист №229 від 20.02.2025, яким повідомив, що постанова ВЛК в/ч НОМЕР_1 , яка оформлена довідкою №470 від 23.01.2025, прийнята відповідно до вимог «Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (зі змінами), та дійсна 12 місяців. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 24 березня 2026 року рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду в задоволенні позовних вимог відмовлено. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги . 

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. 23.01.2025 ВЛК військової частини НОМЕР_1 провела медичний огляд позивача та прийняла постанову, оформлену довідкою ВЛК № 470 від 23.01.2025.

6. За цією довідкою позивача, з посиланням на статті 75в, 23в, 64в, 52в графи II Розкладу хвороб, визнано придатним до військової служби.

7. Не погодившись із зазначеною постановою, позивач звернувся до 11 РВЛК зі скаргою на довідку ВЛК № 470.

8. Після вивчення наданих на розгляд медичних документів комісія дійшла висновку, що довідка ВЛК прийнята відповідно до вимог Положення №402 і підстав для її перегляду немає, у зв`язку з чим 20.02.2025 позивачу за вих. № 229 надіслано роз`яснення. 

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

10 . Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

11. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.

13. Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.

14. Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.

15. Так, відповідно до статті 70 Основ законодавства України про охорону здоров`я (тут і далі - у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

16. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".

17. Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.

18. За частиною тринадцятою статті 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” ( тут і далі - у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

19. Так, Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (тут і далі – Положення № 402 у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин).

20. Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу I Положення № 402, це Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.

21. Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

22. А за пунктом 1.2 глави 1 розділу I Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

23. За пунктом 1.3 глави 1 розділу I Положення № 402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам); визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій; формування висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має і

24. Пункт 2.1 глави 2 розділу I Положення № 402 встановлює, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

25. Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

26. ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.

27. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

28. Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.

29. Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.

30. Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

31. Документація, яка створюється (заповнюється) в процесі військово-лікарської експертизи, ведеться в паперовій або в електронній формі. Документування в електронній формі проводиться із застосуванням удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, електронної печатки та електронної позначки часу.

32. Члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.

33. Доброчесність є одним з визначальних принципів військовослужбовців, державних службовців, працівників, які є членами ВЛК. Їх діяльність спрямована на забезпечення національних інтересів України під час виконання завдань та функцій держави, сприяння та реалізації прав та законних інтересів людини і громадянина, підтримання позитивного іміджу держави та Збройних Сил України.

34. До доброчесної поведінки відноситься: пріоритет службових інтересів, компетентність, прозорість, нерозголошення конфіденційної інформації (конфіденційність), коректність та ввічливість.

35. Пріоритет службових інтересів - передбачає виявлення абсолютної відданості державним інтересам країни, свідоме підпорядкування власних інтересів суспільним вимогам та державним пріоритетам, обов`язок старанно діяти виключно в інтересах служби (роботи).

36. Неупередженість - члени ВЛК мають діяти неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-якого громадянина або групи громадян, незалежно від своїх політичних, ідеологічних, релігійних та інших особистих поглядів чи переконань, зокрема: ніколи не вдаватися до несправедливої дискримінації, виявляючи особливу прихильність чи віддаючи перевагу будь-кому; однаково рівно відноситись до усіх громадян, не допускати, щоб особиста упередженість або тиск збоку могли позначитися на об`єктивності зроблених оцінок і прийнятих рішень.

37. Компетентність - включає сумлінне, своєчасне та результативне виконання службових обов`язків, наказів і розпоряджень керівництва, постійне підвищення професійної кваліфікації, досягнення високих результатів у службовій діяльності.

38. Члени ВЛК повинні: добросовісно, чесно та професійно виконувати свої обов`язки; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності; не ухилятися від прийняття рішень; не допускати зловживань та неефективного використання державної власності; знати вимоги нормативно-правових актів з питань військово-лікарської експертизи та застосовувати їх під час виконання обов`язків.

39. Коректність та ввічливість - у своїй поведінці члени ВЛК повинні дотримуватись правил коректності та ввічливості, прийнятних в українському суспільстві. Поведінка членів ВЛК не повинна провокувати виникнення конфліктних ситуацій.

40. Прозорість - члени ВЛК не повинні обмежувати доступ до інформації, що не є таємною чи конфіденційною. Члени ВЛК не повинні надавати будь-яку завідомо неповну або неправдиву інформацію з метою введення в оману.

41. Конфіденційність - члени ВЛК, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина або будь-яку конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала відомою у зв`язку з виконанням ним своїх повноважень, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законом випадків.

42. Згідно із пунктом 2.2 глави 2 розділу I Положення № 402, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

43. Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).

44. Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

45. Адміністративно-територіальні зони відповідальності штатних ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи визначаються наказом Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

46. Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 402, на ВЛК регіону покладаються, зокрема, розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

47. За підпунктом 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 402, ВЛК регіону має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я (установах), медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів; запитувати особові та пенсійні справи, медичні документи, матеріали службового (спеціального) розслідування, дізнання, досудового розслідування, характеристики, архівні довідки, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття постанови; залучати для вирішення питань військово-лікарської експертизи головних (провідних) медичних спеціалістів та інших лікарів-спеціалістів, за необхідності - інших спеціалістів, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець; приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільне 

48. Підпункт 2.4.6 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 402 визначає, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

49. Відповідно до пункту 3.1 глави 3 розділу I Положення № 402, вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.

50. Згідно із пунктом 3.3 глави 3 розділу I Положення № 402, скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

51. Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.

52. Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.

53. Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.

54. Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

55. Пункт 3.4 глави 3 розділу I Положення № 402 передбачає, що, у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

56. Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.

57. У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

58. У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується.

59. У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.

60. Пункт 21.3 глави 21 розділу II Положення № 402 встановлює, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК; у осіб, звільнених з військової служби інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

61. У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 19 до цього Положення, заноситься відповідне рішення.

62. За частиною першою статті 20 Закону України “Про звернення громадян” (тут і далі – у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин), звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

63. Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 дійшов висновку, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, які визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

64. Аналогічний підхід підтверджено у постанові Верховного Суду від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16, де наголошено, що рішення про придатність, тимчасову або повну непридатність до військової служби приймається ВЛК колегіально, а питання необхідності додаткового обстеження належить до компетенції самої комісії.

65. У постанові від 30.11.2021 у справі № 826/17175/18 Верховний Суд зазначив, що за відсутності встановлених обставин протиправності рішення ВЛК за суттю чи процедурою його прийняття підстав для висновку про незаконність такого рішення немає.

66. Водночас, у постанові від 08.04.2021 у справі № 825/2063/16 Верховний Суд зазначив, що у спорах щодо звернення особи саме про встановлення або зміну причинного зв`язку захворювання, поранення, контузії, травми, каліцтва зі службою належною формою реалізації повноважень штатної ВЛК є прийняття рішення у вигляді постанови, а належним способом захисту є зобов`язання компетентного органу прийняти та розглянути заяву по суті. Разом з тим ця правова позиція підлягає застосуванню з урахуванням предмета конкретного звернення особи та характеру спірних правовідносин.

67. Щодо вимог апелянта про визнання протиправним та скасування індивідуального акта - постанови ВЛК військової частини НОМЕР_1 , оформленої довідкою ВЛК № 470 від 23.01.2025, то суд виходить із такого.

68. Апеляційним Судом встановлено, що 23.01.2025 ВЛК військової частини НОМЕР_1 провела медичний огляд позивача та за його результатами оформила постанову довідкою ВЛК № 470, якою позивача визнано придатним до військової служби на підставі статей 75в, 23в, 64в, 52в графи II Розкладу хвороб.

69. При цьому, Апеляційним Судом не встановлено, що на момент прийняття цієї постанови ВЛК військової частини НОМЕР_1 діяла поза межами компетенції, що медичний огляд не відбувся або був проведений не уповноваженим складом комісії, що постанова прийнята на підставі недійсних документів, або що були порушені саме ті процедурні приписи Положення № 402, які тягнуть протиправність чи скасування постанови за абзацами п`ятим і шостим пункту 2.1 глави 2 розділу I цього Положення.

70. Натомість Апеляційний Суд вказує на те, що доводи апелянта в цій частині фактично зводяться до незгоди з медичною оцінкою стану його здоров`я та висновком про придатність ОСОБА_1 до військової служби.

71. Однак, як уже зазначено вище, відповідно до сталої практики Верховного Суду (наприклад, постанови Верховного Суду у справах № 810/5009/18 та № 820/5570/16) адміністративний суд не підміняє ВЛК у питаннях медичної діагностики та не вирішує, яка саме стаття Розкладу хвороб підлягала застосуванню. Межі судового контролю в таких спорах охоплюють перевірку компетенції, процедури, форми акта та дотримання встановлених законом критеріїв, але не власну медичну переоцінку діагнозу.

72. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстав для визнання протиправною та скасування постанови ВЛК військової частини НОМЕР_1 , оформленої довідкою ВЛК № 470 від 23.01.2025, немає.

73. Щодо доводів апелянта про бездіяльність 11 Регіональної військово-лікарської комісії, то Апеляційний Суд зазначає про таке.

74. Як убачається зі змісту заяви апелянта від 11.02.2025 до 11 Регіональної військово-лікарської комісії, ця заява стосувалася саме незгоди з постановою ВЛК щодо ступеня придатності до військової служби, а наведені у ньому обставини були аргументами на користь іншої оцінки стану здоров`я та придатності позивача, а не окремою самостійною вимогою про встановлення або зміну причинного зв`язку захворювання із проходженням військової служби.

75. Такий зміст заяви узгоджується і з доводами відповідачів, про те, що подана позивачем заява стосувалася перегляду не причинного зв`язку захворювання, а ступеня придатності до військової служби.

76. Відповідно до пункту 3.1 глави 3 розділу I Положення № 402, вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.

77. За абзацом першим пункту 3.4 глави 3 розділу I Положення № 402, уразі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

78. За абзацом третім пункту 3.4 глави 3 розділу I Положення № 402, у разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

79. Отже, Апеляційний Суд вказує на те, що спеціальне правове регулювання прямо передбачає, що за результатами розгляду скарги на постанову ВЛК щодо її перегляду штатна ВЛК не в усіх випадках зобов`язана ухвалювати нову постанову або направляти заявника на повторний огляд; якщо підстав для цього немає, належною формою реагування є саме надання роз`яснення заявникові.

80. Тому у такій категорії правовідносин відповідь у формі листа сама по собі не свідчить про відсутність розгляду звернення.

81. Так, Апеляційним Судом встановлено, що після надходження скарги апелянта 11 Регіональна військово-лікарська комісія розглянула її та 20.02.2025 надала письмову відповідь за вих. № 229, в якій повідомила про відсутність підстав для перегляду постанови, оформленої довідкою ВЛК № 470 від 23.01.2025.

82. Отже, факт повної відсутності реагування на звернення апелянта матеріалами справи не підтверджується.

83. Апеляційний Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.04.2021 у справі № 825/2063/16, згідно з якою у спорах щодо звернення особи саме про встановлення причинного зв`язку захворювання, травми, поранення, контузії чи каліцтва зі службою належним результатом розгляду є рішення компетентної штатної ВЛК по суті такого питання у вигляді постанови.

84. Водночас зазначена правова позиція не підлягає автоматичному застосуванню до цієї справи, оскільки зі змісту звернення апелянта вбачається, що він оскаржував постанову ВЛК по ступеню придатності до військової служби, а не порушував окреме питання про встановлення чи зміну причинного зв`язку захворювання.

85. Апеляційний Суд вказує на те, що у справі № 825/2063/16 йшлося саме про заяву про встановлення причинного зв`язку поранень та їх наслідків зі службою, а належною формою рішення було визначено постанову.

86. За таких обставин, Апеляційний Суд дійшов висновку, що 11 Регіональна військово-лікарська комісія здійснила розгляд звернення апелянта у формі, прямо передбаченій пунктом 3.4 глави 3 розділу I Положення № 402 для випадку, коли підстав для перегляду постанови або направлення на повторний (контрольний) медичний огляд не встановлено.

87. Доводи апеляційної скарги позивача зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують, та фактично зводяться до переоцінки встановлених судом обставин. 

ІV. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

88. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

89. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

90. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 

91. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

92. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

93. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Залімський І. Г.    Сушко О.О.