Справа №333/3098/26
Провадження №3/333/1186/26

ПОСТАНОВА
Іменем України 
11 травня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення стосовно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, - 

ВСТАНОВИВ: 

09.03.2026 року, о 18 год. 20 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Spark SP250R32», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Чумаченка, 37 у м. Запоріжжі, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху. 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №610752, 09.03.2026 року, о 18 год. 20 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Spark SP250R32», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Чумаченка, 37 у м. Запоріжжі, не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху. Правопорушення  ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року після притягнення останнього за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2025 року у справі №332/1284/25).

20.03.2026 року справи стосовно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 КУпАП з Управління патрульної поліції Запорізької області надійшли до Комунарського районного суду м. Запоріжжя та постановою суду від 11.05.2026 року були об`єднанні в одне провадження.

У судові засідання, призначені на 20.04.2026 року та 11.05.2026 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином повідомлявся у встановленому законом порядку. 
Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Суд направляв  ОСОБА_1 повістки на адресу, зазначену у протоколах про адміністративні правопорушення ( АДРЕСА_1 ). Водночас, дві судові повістки були повернуті до суду без вручення адресату, тоді як дві інші повістки ОСОБА_1 отримав особисто.
Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №610762 та ЕПР1 №610752 від 09.03.2026 року, ОСОБА_1 був повідомлений про складення відносно нього вказаних протоколів та попереджений про розгляд справ у Комунарському районному суді м. Запоріжжя.
Таким чином, ОСОБА_1 достеменно знав про наявність стосовно нього в суді справ про адміністративні правопорушення. 
Оцінюючи вказані обставини, поведінку ОСОБА_1 , суддя дійшов до висновку, що останній зловживає своїми правами, а його неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справ і впливає на розумні строки їх розгляду, тому було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , суд враховує практику Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 23.08.2018 року у справі №11-237сап18, згідно якої право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.
Під час прийняття вказаного рішення суддя також враховував положення ч.2 ст.268 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП не є обов`язковою. 

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).
Враховуючи вказану позицію Європейського Суду, а також вид, розмір і строки стягнень, що можливо накласти на особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП (штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого), суд вважає дане провадження «кримінальним обвинуваченням». 

Щодо протоколу серії ЕПР1 №610762 від 09.03.2026 року

До суду протокол серії ЕПР1 №610762 від 09.03.2026 року стосовно ОСОБА_1 надійшов за скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом, не маючи такого права, вчинене повторно протягом року після притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

У вказаному протоколі зазначено, що правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно, що підтверджується постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2025 року у справі №332/1284/25.
Водночас із зазначеної постанови вбачається, що 26.02.2026 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Фільтровій, 16 у м. Запоріжжі, не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху.
Таким чином, попереднє правопорушення було вчинене 26.02.2025 року, тоді як правопорушення, зазначене у протоколі серії ЕПР1 №610762, мало місце 09.03.2026 року, тобто після спливу одного року з моменту вчинення попереднього правопорушення.
Крім того, постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2025 року у справі №332/1284/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, а не ч. 4 ст. 126 КУпАП, що також виключає наявність у його діях кваліфікуючої ознаки повторності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Вважаю, що порушення, допущене працівником поліції під час складання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , має важливе значення в контексті реалізації права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також для належної правової оцінки інкримінованого діяння.
Таким чином, за вказаних обставин у судді відсутні підстави розглядати матеріали справи за вказаним протоколом про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. Водночас, вважаю за можливе розглянути її за ч.4 ст.126 КУпАП, так як в такому випадку не буде погіршено становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Суд звертає увагу, що в даному випадку він уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є неповнолітнім.

Розглянувши протокол серії ЕПР1 №610762 та додані до нього матеріали, суддя вважає, що винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, доведена і підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:
- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №610762 від 09.03.2026 року, згідно якої встановлено дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;
- даними постанови Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2025 року у справі №334/7085/25, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років;
- даними відеозаписів (відеофайл «ЕПР1№610762 ЕПР1№610752») з нагрудних камер поліцейських, дослідженими під час судового розгляду, згідно яких зафіксовано зафіксовано рух транспортного засобому «Spark SP250R32», державний номерний знак НОМЕР_1 , та його зупинка (час відеозапису 0:00:28-0:00:38). Під час спілкування з працівниками поліції водій транспортного зачобу повідомив, що йому відомо про обов`язок водія мати посвідчення на право керування відповідною категорією транспортних засобів. Водночас, він позбавлений права керування транспортними засобами строком на п`ять років (час відеозапису 0:05:38-0:05:43). У подальшому було встановлено особу водія – ним виявився ОСОБА_1 (час відеозапису 1:52:38-1:54:45).

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та непричетність до нього ОСОБА_1 , суду не надано і не встановлено під час судового розгляду.

Враховуючи, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, в даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази є достатніми, допустимими та належними, підтверджуючи: 
- порушення ОСОБА_1 вимог п.2.1а Правил дорожнього руху України, а саме: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, наявність фактів притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає. 

За вказаних обставин, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП України, а саме: однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо протоколу серії ЕПР1 №610752 від 09.03.2026 року

Суддя під час судового розгляду дослідив матеріали, які були надані працівниками поліції, що на їх думку, підтверджують винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №610752 від 09.03.2026 року;
- постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2025 року у справі №332/1284/25, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосованого до нього на підставі ст.. 24-1 КУпАП захід впливу у вигляді суворої догани;
- відеозаписи (відеофайл «ЕПР1№610762 ЕПР1№610752») з нагрудних камер поліцейських.

Розглянувши протокол серії ЕПР1 №610752 від 09.03.2026 року та долучені до нього матеріали, вважаю за необхідне закрити провадження за вказаними протоколом.

Нормами статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи стосовно ОСОБА_1 вбачається, що останньому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом, не маючи такого права, повторно протягом року після притягнення останнього за ч.2 ст.126 КУпАП. 

Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Як доказ повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, до протоколу долучено постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2025 року у справі №332/1284/25;
Водночас, як встановлено вище у цій постанови правопорушення, яке було предметом розгляду у справі №332/1284/25, вчинене 26.02.2025 року. 
Натомість правопорушення, зафіксоване у протоколі серії ЕПР1 № 610752, мало місце 09.03.2026 року, тобто після спливу одного року з дня вчинення попереднього правопорушення. За таких обставин відсутні правові підстави вважати останнє правопорушення повторним у розумінні вимог законодавства. 

Крім того, суддя враховує складення співробітниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 610762 від 09.03.2026 року про те, що 09.03.2026 року, о 18 год. 20 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Spark SP250R32», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Чумаченка, 37 у м. Запоріжжі, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що стосовно ОСОБА_1  09.03.2026 року за одні й ті самі дії було складено два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 КУпАП.
Водночас, встановлено, що ОСОБА_1  позбавлений права керування транспортними засобами.

Згідно з принципом «non bis in idem», особа не може бути двічі притягнута до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Це положення закріплене в статті 61 Конституції України.
Отже, якщо особа вже була покарана за певні дії, її не можна знову притягнути до відповідальності за ті ж самі дії в рамках того ж виду юридичної відповідальності.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 610752 від 09.03.2026 року) стосовно ОСОБА_1  підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.33-35, 36, 40-1, 126, 130, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя, –

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 610762 від 09.03.2026 року.
Накласти на  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення, в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA708999980313000149000008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
У разі несплати  ОСОБА_1  штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; 
- витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 610752 від 09.03.2026 року – закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя      Р.С. Холод