Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/210/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Кнуров О. А. 
Категорія - 121  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2026 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2026 року, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 місяці. 

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 , 20.10.2025 о 15 год. 26 хв. по пров. П`ятихатський буд. 7 в с. Маловодяне Кропивницького району Кіровоградської області, (посвідчення водія НОМЕР_1 від 28.07.2018), якого постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5758915 від 19.09.2025 було притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення 19.09.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення, у порушення вимог пп. «б» п. 31.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), керував вантажним автомобілем вантажопідйомністю більше 3,5 тонни - «ГАЗ 330210 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який (транспортний засіб) не пройшов обов`язковий технічний контроль. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та провадження у справі закрити. Свої вимоги обґрунтував тим, що не був присутнім під розгляду в суді першої інстанції, ознайомився з матеріалами 30.04.2026 та дізнався про зміст постанови. Вказав, що відеозаписи з нагрудної камери поліцейського не містять ніякої інформації про керування ним автомобілем та зупинки працівниками поліції в с. Маловодяне, по пров. П`ятихатський 7 як і не містять ніяких відомостей та будь якої інформації щодо суті порушення, а саме керування транспортним засобом не пройшовши обов`язковий технічний контроль. На вказаних відеозаписах, зафіксовано виключно відвантаження дров на території відділу поліції №1 м. Долинська (відео №1) та рух службового автомобіля поліції вид з салону автомобіля на якому взагалі відсутня будь яка інформація про керування мною будь яким транспортним засобом. Ніякий протокол у його присутності працівниками поліції не складався і про його існування взагалі не було відомо. З приводу керування транспортним засобом не пройшовши обов`язковий технічний контроль ніхто не опитував і ніякі пояснення не відбирав. Наявне в матеріалах справи пояснення воно лише з приводу перевезення дров і не має ніякого відношення до суті порушення за яке притягнуто до адміністративної відповідальності. Більше того, час подій, зафіксованих на бодікамеру поліцейського, становить з 09 год. 58 хв. до 10 год.08 хв., відео №2 та з 10 год.08 хв. до 10 год. 18 хв. відео №1., в той час як протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 598907 складено в с. Маловодяне, по пров. П`ятихатський 7, 20.10.2025р. о 16 год. 40 хв. Вказана суперечність свідчить про спотворення даних у протоколі та робить його недопустимим доказом. Згідно з вимогами до відеофіксації (Інструкція МВС №1026), запис має бути безперервним та містити достовірну інформацію про дату, час і місце події. Якщо час на відео не збігається з реальним часом події, такий запис не може бути використаний як доказ вини, і ця невідповідність у часі, тягне за собою неможливість ідентифікації події.

ОСОБА_1 належним чином у встановленому законом порядку повідомлявся про апеляційний розгляд, про поважні причини неявки не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду не надав. Разом із тим шляхом телефонограми повідомив про розгляд справи без його участі, тому розгляд справи здійснюється без його участі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню та апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 про постанову від 19.01.2026 року дізнався 30.04.2026 року. 
За таких обставин, строк на апеляційне оскарження даної постанови суду пропущений скаржником з поважних причин і тому підлягає поновленню.

Положеннями ч. 1 ст. 35 Закону України «Дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Відповідно до умов ч. 6 ст. 35 Закону України «Дорожній рух» періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації – щороку.

Відповідно до п.п. «б» п. 31.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП, встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та всі зібрані докази у їх сукупності правильно встановив дійсні фактичні обставини справи та дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 598907 від 20.10.2025,  ОСОБА_1 , 20.10.2025 о 15 год. 26 хв. по пров. П`ятихатський буд. 7 в с. Маловодяне Кропивницького району Кіровоградської області, (посвідчення водія НОМЕР_1 від 28.07.2018), якого постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5758915 від 19.09.2025 було притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення 19.09.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення, у порушення вимог пп. «б» п. 31.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), керував вантажним автомобілем вантажопідйомністю більше 3,5 тонни - «ГАЗ 330210 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який (транспортний засіб) не пройшов обов`язковий технічний контроль. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

Проте, незважаючи на не визнання вини, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними по справі доказами, і зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 598907 від 20.10.2025, в якому зафіксовано, що 20.10.2025 о 15 год. 26 хв. в с. Маловодяне, пров. П`ятихатський 7, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ГАЗ 330210 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що відноситься до категорії вантажних, та не пройшов обов`язковий технічний контроль на транспортний засіб котрий повинен його проходити, правопорушення вчинено повторно протягом року, ОСОБА_1 було притягнено до відповідальності постановою ЕНА № 5758915 від 19.09.2025 (а.с.1); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5758915 від 19.09.2025, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП (а.с.5); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.10.2025, в яких останній повідомив, що дійсно 20.10.2025 керував транспортним засобом «ГАЗ 330210 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 в с. Маловодяне Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.8).

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом, з нагрудної камери працівника поліції, який був безпосереднім очевидцем подій 20.10.2025, який містяться на цифровому носії інформації DVD-R диску, яким (відеозаписом) підтверджується: керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ГАЗ 330210 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 в с. Маловодяне по пров. П`ятихатський буд. 7 (а.с.11).

На переконання апеляційного суду вищевказані зібрані по справі докази є належними і допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції. Сумніви у їх належності достовірності та допустимості у апеляційного суду відсутні. 
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що докази по справі неналежні та недопустимі, є необґрунтованими та безпідставними. Оскільки досліджені судом першої інстанції докази є належними та допустимими, взаємоузгоджуються між собою та повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, який також встановлений судом першої інстанції та який знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду. Підстави для визнання зібраних по справі доказів неналежними та недопустимими відсутні. 

Крім того, доводи апеляційної скарги стосовно відсутності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є безпідставними. Оскільки повністю спростовуються відеозаписом в матеріалах справи з якого чітко вбачається керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ГАЗ 330210 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 в с. Маловодяне по пров. П`ятихатський буд. 7. При цьому, в письмових поясненнях ОСОБА_1 від 20.10.2025, повідомив, що дійсно 20.10.2025 керував транспортним засобом «ГАЗ 330210 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_2 в с. Маловодяне Кропивницького району Кіровоградської області. Крім того, факт керування підтверджується також іншими доказами, які взаємоузгоджуються між собою.

Також, доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, є безпідставними. Так як під час апеляційного розгляду порушень вимог КУпАП при складенні протоколу працівниками поліції, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відеозапис, зафіксований нагрудною камерою поліцейського, є неналежним доказом, є безпідставними, оскільки право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України "Про Національну поліцію" та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999. Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них", затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, тому вказаний відеозапис є належним та допустимим доказом, який взаємоузгоджується з іншими доказами по справі та відповідає дійсним фактичним обставинам справи.

Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції не надано. 

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дослідивши зібрані докази по справі, із дотриманням вимог ст.245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини у справі, надав всім зібраним по справі доказам правильну юридичну оцінку, та дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Згідно із ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу, який до адміністративної відповідальності притягується повторно протягом року, ступінь його вини, майновий стан, обставину що пом`якшує відповідальність та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин та призначив справедливе адміністративне стягнення у виді у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень. 

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування чи зміни по суті правильного винесеного судом рішення апеляційним судом не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.  

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 місяці – залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)