Єдиний унікальний номер 728/947/26 
Номер провадження 3/728/432/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді Сороколіта Є.М.,

за участі:
секретаря судового засідання – Кирути Л.І.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності постановою за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також – КУпАП),
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке.

І. Опис фактичних обставин, встановлених судом.
1. ОСОБА_1 (далі також – Водій або Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) 19.04.2026 о 20 год 54 хв у м. Бахмач, по пров. Пилипа Орлика, поблизу буд. 3, керував мотоблоком FORTE Д-81, без державного реєстраційного номера, буксируючи причіп з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України “Про Правила дорожнього руху” від 10.10.2001 № 1306 (далі також – ПДР).
2. Згадане правопорушення має ознаку повторності, оскільки Водій раніше притягався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, згідно з постановою Бахмацького районного суду від 07.10.2025 у справі № 728/2384/25 (провадження № 3/728/857/25).
3. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має посвідчення водія від 19.08.2011 серії НОМЕР_1 .
4. Згідно з базою ІПНП “Цунамі” НАІС інформація про транспортний засіб мотоблок FORTE Д-81 відсутня.

ІІ. Рух справи.
5. Після надходження матеріалів до Бахмацького районного суду (далі також – Суд), їх розгляд було призначено на 21.05.2026 у судовому засіданні о 14 год 30хв.
6. Судове засідання 21.05.2026 о 14 год 30 хв не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у частині щорічної чергової відпустки, його проведення призначене повторно на 16.06.2025 о 14 год 30 хв.

ІІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
7. У судове засідання, призначене на 16.06.2025 о 14 год 30 хв, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився, причини неявки не повідомив.
8. За змістом положень статті 268 КУпАП неявка належним чином повідомленої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за її відсутності.

ІV. Досліджені докази.
9. На підтвердження вини Водія у вчиненні адміністративних правопорушень Суду надано такі докази, передбачені статтею 251 КУпАП, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні:
- протокол про адміністративне правопорушення від 19.04.2025 серії ЕПР1 № 645072;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.04.2026;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.04.2026;
- довідка від 21.04.2026 № 50053-2026, видана відділенням поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області стосовно наявності у Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, посвідчення водія від 19.08.2011 серії НОМЕР_1 ;
- довідка від 21.04.2026 № 50052-2026, якою підтверджується, що згідно з базою ІПНП “Цунамі” НАІС інформація про транспортний засіб мотоблок FORTE Д-81 відсутня;
- копія постанови Суду від 07.10.2025 у справі № 728/2384/25 (провадження № 3/728/857/25)про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік;
- довідка від 21.04.2026 № 49999-2026, якою підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн та позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік;
- диск із відеозаписом.

V. Оцінка Суду.
10. Перш за все, стосовно поінформованості Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, Суд відмічає, що після надходження адміністративних матеріалів Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, повідомлялася про судові засіданні шляхом направлення судової повістки за адресою указаною в протоколі.
11. Разом з тим, ужиті заходи не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні Особи, що притягається до адміністративної відповідальності, хоча останні прямо та беззаперечно у своїй сукупності указують на те, що Особа, що притягається до адміністративної відповідальності була поінформована про цей процес, який здійснюється, однак бажання приймати у ньому безпосередню участь, не дивлячись про обізнаність у його здійсненні, не виявила.
12. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також – Конвенція), ратифікованої Законом України “Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції” від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
13. Розумність тривалості провадження повинна оцінюватись, у розрізі практики ЄСПЛ окресленої ним у його рішеннях, відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливості для заявника питання, що розглядається (див., з-поміж багатьох інших, рішення у справі “Фрідлендер проти Франції”, [GC], № 30979/96, пункт 43, ECHR 2000-VII).
14. При цьому сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
15. Як наслідок, ураховуючи поінформованість ОСОБА_1 про даний процес, як і про дату, час та місце його здійснення, Суд при відсутності у особи з певних своїх причин та міркувань стійкого бажання приймати участь в цьому процесі, уважає таку поведінку останньої своїм особистим вільним користуванням власними правами на власний розсуд.
16. Більш того, Суд вважає, що ним виконано процесуальний обов`язок повідомлення Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду цієї справи.
17. Щодо суті вчиненого правопорушення, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись виключно законом і правосвідомістю Суд наголошує на тому, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в діях (бездіяльності) такої особи складу та події адміністративного правопорушення.
18. Частиною першою статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
19. Суд наголошує, що з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, зазначене у частині першій статті 130 КУпАП, може виражатися через три окремі діяння:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
20. За змістом же частини другої статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
21. У цьому контексті варто враховувати, що положеннями статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
22. За змістом положень пунктів 6-7 Розділу І “Загальні положення” Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі також – Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі – заклад охорони здоров`я).
23. Згідно з пунктами 8-9 Розділу ІІ “Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів” Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
24. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, склавши протокол про адміністративне правопорушення від 19.04.2026 серії ЕПР1 № 645072, уповноважений орган висуває “обвинувачення” особі саме у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог пункту 2.5 ПДР.
25. Як вже вказувалося вище, частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, у тому числі й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
26. Таке адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом і вважається закінченим з моменту вираження особою, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
27. Суд наголошує, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на її внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих лише цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
28. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння має бути безумовною і категоричною. Правопорушник усно або конклюдентними діями має однозначно виразити небажання проходити огляд на стан сп`яніння. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП слід “поза розумним сумнівом” і з очевидністю для стороннього спостерігача установити, що особа яка керувала транспортним засобом, безальтернативно відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.
29. У дослідженому Судом записі відеофіксації обставин правопорушення (файл 0000000_00000020260419205451_0010.MP4) зафіксовано момент, коли було зупинено транспортний засіб у зв`язку з відсутністю габаритних ліхтарів на причепі, ідентифіковано водія транспортного засобу ОСОБА_1 , якому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а він категорично відмовився від проходження такого огляду (запис з 03 хв 50 сек, що відповідає часовій позначці 2026/04/19 20:58:43).
30. Враховуючи зазначене, поліцейським було повідомлено про складання протоколу за статтею 130 КУпАП стосовно нього у зв`язку з такою відмовою.
31. При цьому Водій раніше притягався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, згідно з постановою Суду від 07.10.2025 справа № 728/2384/25 (провадження № 3/728/857/25), яка 18.10.2025 набрала законної сили.
32. Відповідно Суд приходить до висновку, що всі обставини вчиненого відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що в силу статті 251 КУпАП та в сукупності з іншими дослідженими доказами, засвідчує факт неправомірних дій Водія.
33. Таким чином, у діях Водія наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

VІ. Накладення адміністративного стягнення.
34. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.
35. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.
36. Також Суд враховує, що санкція за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
37. Водночас Суд також враховує, що відповідно до частини третьої статті 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Залишок невідбутого покарання станом 19.04.2026 становить п`ять місяців і дев`ятнадцять днів.
38. Також згідно з частиною першою статті 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.
39. Водночас, матеріали не містять доказів того, що саме Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є власником транспортного засобу.
40. Також Суд відмічає, що накладання на правопорушника основного адміністративного стягнення відповідає загальній меті запобігання та протидії адміністративного правопорушення, то накладання додаткового адміністративного стягнення має, насамперед, запобіжну мету.
41. При цьому матеріали справи не містять доказів системного характеру вчинення особою адміністративних правопорушень на транспорті або ж наявності значної шкоди, завданої інкримінованим правопорушенням, відверненню якої могло б запобігти у майбутньому додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення предмета, який став знаряддям вчинення правопорушення.
42. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, Суд, відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують адміністративну відповідальність, вважає за доцільне застосувати до громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн 00 коп (тридцять чотири тисячі гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки п`ять місяців і дев`ятнадцять днів та без оплатного вилучення транспортного засобу, яке є достатнім для виховання вищезазначеної особи у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.
43. Підстави для застосування іншого, більш м`якого або більш суворого стягнення, відсутні.
44. Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України “Про судовий збір” від 08.07.2011 № 3674-VI з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
45. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 130, 276-285, 307, 317 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1.  ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
2. Призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн 00 коп (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців і дев`ятнадцять днів та без оплатного вилучення транспортного засобу.
3. Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн 60 коп (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
4. Відповідно до статті 317 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити постанову для виконання відповідній посадовій особі органу Національної поліції, зазначеній в пунктах 2 і 3 частини другої статті 222 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить 3 (три) місяці з моменту набрання нею законної сили.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, такий штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя
Бахмацького районного суду Сороколіт Євген Миколайович