Справа № 348/17/26 
Провадження № 22-ц/4808/906/26 
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк М. В. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої   Пнівчук О. В.,
суддів:   Луганської В. М., Томин О. О., 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, на рішення Яремчанського міського суду від 12 березня 2026 року, у складі судді Остап`юк М. В., у справі за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У січні 2026 року представник ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 20 022 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачка уклала з ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики №3494596 від 07.11.2020 в розмірі 6500 грн. Кредитодавець свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору. 
У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у відповідачки виникла заборгованість за договором №3494596 від 07.11.2020 у розмірі 20022 грн, що складається з: 6500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 13522,00 грн - сума заборгованості за процентами. 
10.07.2020 між «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 10072020 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал».
Просив стягнути з відповідачки на користь позивача 20 022 грн заборгованості за кредитним договором та судові витрати.
Рішенням Яремчанського міського суду від 12 березня 2026 року позов ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за договором позики №3494596 від 07.11.2020 у розмірі 20 022 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та 3000,00 грн витрат на правову допомогу.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Зачепіло З. Я. подала апеляційну скаргу. Вважає рішення суду незаконним, постановленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, позивачем не було доведено обставин, що мають значення для справи, належними та допустимими доказами.
Судом встановлено, що 07.11.2020 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3494596 у формі електронного документу, підписаний одноразовим ідентифікатором. В матеріалах справи відсутні докази застосування одноразового ідентифікатора саме відповідачкою ОСОБА_1 , яким чином проводилась ідентифікація особи позичальника та відсутні докази такої ідентифікації, судом першої інстанції не перевірено оригінал наданого кредитного договору.
Вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують інформацію про отримання відповідачкою ОСОБА_1 електронного підпису, факт його накладення (використання) при підписанні у позові порядку обміну електронними повідомленнями, з відповідною ідентифікацією, як визначено ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Також позивачем не надано первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредитних коштів, а саме виписки по картковому рахунку, яка повинна досліджуватись у сукупності з іншими доказами. Матеріали справи не містять повного карткового рахунку позичальника. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачці коштів по кредитному договору, а саме документів передбачених ст. ст. 41, 49 закону України «Про платіжні послуги».
Зазначає, що до матеріалів справи не долучено документів, які б підтверджували, що первісний кредитор «1 безпечне агентство необхідних кредитів» виконав зобов`язання щодо видачі грошових коштів на картковий рахунок відповідача.
Первісний кредитор мав надати ТОВ «ФК «Профіт капітал» належні та достовірні докази переказу коштів на рахунок відповідача у тих розмірах, які заявляє позивач.
Вважає, що передача боргу за договором відступлення на певну суму не підтверджує обґрунтованість такого боргу, з огляду на відсутність будь-яких інших доказів його наявності.
Просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог, вирішити питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному порядку.
ТОВ «ФК «Профіт Капітал» правом на подачу відзиву не скористалось.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (п.1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України).
Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).
Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 
Частиною першою статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Враховуючи категорію справи та ціну позову в даній справі, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, вищезазначеним вимогам відповідає.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою виникли правовідносини внаслідок укладення кредитного договору. Відповідачка належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань та добровільно не погасила заборгованість за договором кредиту у розмірі 20 022 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6 500 грн та заборгованості за процентами у розмірі 13 522 грн, та підлягає стягненню на користь нового кредитора.
З таким висновком суду колегія суддів частково не погоджується з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 07.01.2020 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора було укладено електронний договір позики №3294596. 
Умовами кредитного договору від 07.11.2020 передбачено, що ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6 500,00 грн на строк 30 днів, процентна ставка 1,99% в день, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором. 
Відповідачка підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «tKEPnf1D61» (а.с. 18).
Факт надання кредиту підтверджується довідкою №КД-000091333/ТНПП від 02.12.2025, відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» та «1 безпечне агентство необхідних кредитів», завершено платіжної операції 07.11.2020 на суму 6 500 грн, отримувач ОСОБА_1 ЕПЗ № НОМЕР_1 (а.с. 19).
10 липня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» уклали договір факторингу №10072020.
Пунктом 2.1.3 Договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання Сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Фактор стає кредитором відносно до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існувала на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений її печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 119 від 30 червня 2021 до договору факторингу № 10072020 ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 3494596 від 07.11.2020 у сумі 20 022 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», станом на час відступлення права вимоги – 30.06.2021 у ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором № 13494696 від 07.11.2020 заборгованість за тілом кредиту – 6 500 грн, заборгованість за процентами – 13 522 грн. Крім того зазначено, що боржником були внесені кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом в загальному розмірі – 2 000 грн. 
Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626,628 ЦК України).
За змістом ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди між сторонами щодо всіх істотних умов договору.
Істотними умовами кредитного договору, які визначені законом, є предмет, сума, строк повернення, розмір процентів за користування кредитними коштами.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У силу ч. 1ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII(далі - Закон №675-VIII)
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону №675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону №675-VIII визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 545/1750/21 зазначено, що, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису всіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Для укладення електронного кредитного договору особі необхідно пройти ідентифікацію та зробити електронний підпис через смс-повідомлення чи через підтвердження, яке надходить у формі листа до електронної пошти, або в застосунку «Приват24».
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
У справі, яка переглядається, встановлено, що 07.11.2020 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір позики № 3494596, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредитні кошти у розмірі 6 500 грн строком на 30 днів.
Отже, відповідачка через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, підтвердила умови таких, після чого позикодавець надіслав їй за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону (міститься в реквізитах договору) одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, який відповідачка використала для підтвердження підписання кредитного договору.
З урахуванням викладеного, колегія суддів звертає увагу, що без здійснення вказаних дій відповідачкою кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин відповідно до Закону №675-VIII вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки.
Крім того, відповідачкою не доведено та в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують факт незаконного заволодіння її персональними даними. ОСОБА_1 з даного приводу не зверталася до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій, як і не оскаржувала правомірність (дійсність) укладеного договору.
Отже, підписання договору відповідачкою електронним підписом, яке було узгоджене сторонами, відповідає вимогам чинного законодавства України, будучи аналогом власноручного підпису. 
Відповідачка отримала від первісного кредитора кредитні кошти, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. 
Твердження відповідачки про те, що в матеріалах справи немає інформації про перерахування з рахунку кредитодавця на рахунок відповідачки коштів є необґрунтованими.
У зв`язку з тим, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, суму отриманих коштів не повернула, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для стягнення з позичальника на користь позивача заборгованості по тілу кредиту у сумі 6 500 грн.
Оскільки, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на підставі договору факторингу набуло право вимоги за договором № 3494596 від 07.11.2020, то у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за цим договором.
Доказів про визнання договору факторингу недійсним чи повного погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять.
Так, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, окрім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 викладено правові висновки про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 13 522 грн грн, апеляційний суд виходить з наступного.
Пунктом 1 договору позики № 3494596 передбачено, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики
Сторони договору обумовили у п. 2 договору позики, що строк дії договору становить 30 днів з 07.11.2020 до 07.12.2020. Базова процентна ставка в день 1,99%.
Відповідно до п. 3. договору позики проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики та у випадку дострокового її повернення підлягають відповідному перерахунку.
З урахуванням наведеного, стягненню підлягає заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 1 880,50 грн, відповідно до строку дії договору 30 днів та розміру процентної ставки 1,99 % в день та з урахуванням сплаченої відповідачкою суми заборгованості 2 000 грн.
Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 3494596 від 07.11.2020 в розмірі 8 380,50 грн, з яких 6 500 грн заборгованості за тілом кредиту та 1 880,50 грн заборгованості за відсотками.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення процентів за користування кредитом, невірно розрахував заборгованість та стягнув проценти у повному обсязі. 
З огляду на наведене рішення суду, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, слід змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 3494596 від 07.11.2020 в розмірі 8 380,50 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
Так, за подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а за подання відповідачкою апеляційної скарги - 3 633,60 грн.
Враховуючи, що судом апеляційної інстанції частково задоволено позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 1014 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, а з позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» 2112,58 грн судового збору за розгляд справи апеляційним судом. Отже, шляхом взаємного зарахування з ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» на користь відповідачки слід стягнути 1098,58 грн судового збору. 
Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
До позовної заяви було долучено договір про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС» та позивачем ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал»; додаткову угоду №1/1 від 01.07.2024, зі змісту якої вбачається перелік правових послуг та сума гонорару за надання правової допомоги у розмірі 7000 грн.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, про те що розмір вказаних витрат є завищеним, та підлягає зменшенню до 3 000 грн, що буде співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи.
Враховуючи викладене, з урахуванням часткового задоволення позову, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 1 500 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, задовольнити частково.
Рішення Яремчанського міського суду від 12 березня 2026 року змінити: 
Стягнути з  ОСОБА_1  (РНОКПП:  НОМЕР_2 , місце проживання:  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (ЄДРПОУ 39992082, місцезнаходження: 04071, м. Київ, Набережно-Лугова, 8) заборгованість за договором позики №3494596 від 07.11.2020 у розмірі 8 380,50 грн.
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (ЄДРПОУ 39992082, місцезнаходження: 04071, м. Київ, Набережно-Лугова, 8) на користь  ОСОБА_1  (РНОКПП:  НОМЕР_2 , місце проживання:  АДРЕСА_1 ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 1098,58 грн.
Стягнути із  ОСОБА_1  (РНОКПП:  НОМЕР_2 , місце проживання:  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (ЄДРПОУ 39992082, місцезнаходження: 04071, м. Київ, Набережно-Лугова, 8)  1 500 грн понесених витрат на правову допомогу.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуюча       О. В. Пнівчук
Судді:        В. М. Луганська
О. О. Томин