Справа № 606/999/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження 12026211110000211, внесеного 06.05.2026до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге, Теребовлянського району, Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля в режимі відеоконференції зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Теребовлянського районного суду від 18.09.2025, у справі №606/1474/25, яка 30.09.2025 набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.
Незважаючи на зазначену постанову Теребовлянського районного суду від 18.09.2025, з якою ОСОБА_3 був ознайомлений, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог ч.1 ст.129 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.
Так, 04.05.2026, близько 14 години 10 хвилин, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він постановою Теребовлянсього районного суду від 18.09.2025, у справі №606/1474/25, позбавлений права керування транспортним засобом строком на один рік, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак д.н.з НОМЕР_1 , на автодорозі 0201417 в с. Буданів, Чортківського району, Тернопільської області, не маючи такого права.
За вказаним фактом 04.05.2026 стосовно ОСОБА_3 складено постанову серії ЕНА №7136289 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка позбавлена судом права керування транспортними засобами.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив, що знаючи про наявність постанови суду, якою його позбавлено права керування транспортними засоба, керував автомобілем. У вчиненому щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен в умисному невиконані постанови суду, що набрала законної сили, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України не встановлені.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є визнання вини, щире каяття.
Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого правопорушення.
Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахування позиції прокурора, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу в дохід держави.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Речові докази у провадженні: диск формату DVD-R 4.7, на якому міститься відео-файл із назвою "кРУШНИЙ 382", який зберігається при матеріалах кримінального провадження №12026211110000211- залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1