Справа № 560/166/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

15 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницької митниці, в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2025/000328/2 від 22.12.2025 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, UA400040/2025/000852 від 22.12.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було подано митну декларацію для митного оформлення ввезеного на територію України легкового автомобіля SKODA KODIAQ та надано всі необхідні документи, які підтверджували заявлену митну вартість товару за ціною договору. Проте Хмельницька митниця без належних правових підстав відмовила у митному оформленні за заявленою митною вартістю та прийняла рішення про її коригування із застосуванням резервного методу. Позивач вважає, що відповідач не навів обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих документів, не встановив розбіжностей чи ознак їх недостовірності, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Відповідач подав відзив на позову заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару прийнято правомірно та відповідно до вимог Митного кодексу України. Вказує, що під час митного оформлення подані позивачем документи містили розбіжності та не підтверджували усі складові митної вартості товару, зокрема витрати на транспортування, страхування та оплату транспортного засобу. Також відповідач зазначає, що заявлена митна вартість автомобіля була істотно нижчою за вартість аналогічних транспортних засобів, митне оформлення яких вже здійснювалося, що стало підставою для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо достовірності заявленої вартості та прийняття оскаржуваного рішення.
Також відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи № 560/166/26 у судовому засіданні.
Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що доводи відповідача не спростовують позовних вимог та не підтверджують правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості. Просить задоволити позовні вимоги.
Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає що позивач не спростував виявлених митницею розбіжностей у поданих документах та не надав належних доказів на підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне.
17.12.2025 позивачем придбано у продавця Autopark Nabburg легковий автомобіль марки SKODA KODIAQ, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , 2022 року випуску, дизельний, з робочим об`ємом двигуна 1968 смі та потужністю 110 кВт, за ціною 16 100 євро, що підтверджується рахунком-фактурою (Kaufvertrag) від 17.12.2025.
22.12.2025 уповноваженою особою позивача подано до Хмельницької митниці митну декларацію №25UA400040029955U1 для митного оформлення вказаного транспортного засобу. Митна вартість автомобіля була визначена за основним методом – за ціною договору та заявлена у розмірі 16 100 євро з урахуванням транспортних витрат у сумі 200 євро.
Для підтвердження заявленої митної вартості до митного оформлення було подано рахунок-фактуру (Kaufvertrag) від 17.12.2025, декларацію про походження товару від 17.12.2025, статус особи, яка подає митну декларацію, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10.03.2022 від 18.12.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КО7788169 від 18.12.2025, калькуляцію транспортних витрат від 22.12.2025, договір про надання послуг митного брокера №1023А від 19.12.2025, паспорт громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортний документ, що дає право на перетин державного кордону України.
22.12.2025 Хмельницькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2025/000328/2, яким митну вартість автомобіля визначено у розмірі 19000 євро, а також оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA400040/2025/000852.
З метою завершення митного оформлення транспортного засобу позивачем подано нову митну декларацію №25UA400040030027U0, за якою автомобіль було випущено у вільний обіг зі сплатою митних платежів, нарахованих виходячи зі скоригованої митної вартості.
Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України.
Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.
У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.
Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.
Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно статей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Статтею 53 Митного кодексу України закріплено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1).
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2).
Відповідно до частини 1 статті 55 цього МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
При цьому, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В межах даної справи предметом розгляду справи є правомірність коригування Митницею ціни товару, що зазначено в спірному рішенні від 22.12.2025, а саме ціни транспортного засобу. Рішенням про коригування митної вартості від 22.12.2025 №UA400000/2025/000328/2 вказано, що заявлений рівень митної вартості ставить під сумнів задекларовану митну вартість товарів, зокрема :
- заявлена митна вартість – 16300 євро не відповідає рівню, за яким здійснюється митне оформлення ідентичних товарів на інших митницях Держмитслужби (19000 євро);
- на сайті продавця ціни на ідентичні моделі з врахуванням характеристик та пробігу значно вищі;
- вартість ідентичних моделей транспортних засобів на міжнародних сайтах продажу автомобілів з Європи в мережі Інтернет вища;
- положенням Розділу ІІІ (графа 20) Наказу Міністерства фінансів України 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» визначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Однак до митного оформлення подано калькуляцію, яка не містить необхідної інформації; 
- до митного оформлення не подано документів, які підтверджують заявлену вартість страхування транспортного засобу, що не дає можливість перевірити достовірність включення до складових митної вартості витрат на страхування; 
- до митного оформлення не подано банківські платіжні документи, які б підтверджували оплату за транспортний засіб, придбаний на підставі рахунку-фактури; 
Таким чином, документи, подані на виконання ч.2 ст. 53 МКУ не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ. 
Щодо доводів відповідача, стосовно того, що інвойс, який подався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо "дійсної вартості" товару, суд зазначає наступне.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару посадовою особою митниці було встановлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості автомобіля SKODA KODIAQ, 2022 року випуску, у розмірі 16100 євро є нижчим за наявну у митного органу цінову інформацію щодо ідентичних та подібних транспортних засобів. Як підставу для коригування митної вартості митниця зазначила відомості, отримані з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, дані щодо митного оформлення аналогічних транспортних засобів іншими митницями України, а також інформацію з мережі Інтернет, зокрема із сайту оцінки транспортних засобів www.dat.de, торговельних платформ та сайту продавця, відповідно до яких мінімальний рівень вартості автомобілів аналогічної марки, моделі, року випуску та технічних характеристик становить від 19 000 євро, що перевищує заявлену декларантом вартість товару.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.
При коригуванні митної вартості декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України не має.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що заявлена позивачем митна вартість автомобіля є заниженою порівняно з вартістю аналогічних транспортних засобів, митне оформлення яких уже здійснювалося, оскільки сама лише різниця між заявленою декларантом вартістю товару та ціновою інформацією, наявною в інформаційних базах митних органів чи мережі Інтернет, не є достатньою правовою підставою для коригування митної вартості. Подані позивачем документи містили відомості про продавця, покупця, транспортний засіб та ціну його придбання у розмірі 16 100 євро, а відповідачем не надано належних доказів того, що такі документи містять розбіжності, недостовірні відомості щодо фактично сплаченої ціни товару.
Крім того, митним органом не доведено, що транспортні засоби, вартість яких була використана для порівняння, є ідентичними або подібними оцінюваному автомобілю за своїми характеристиками, комплектацією, технічним станом, пробігом та іншими показниками, які впливають на його ринкову вартість. В оскаржуваному рішенні відповідач фактично обмежився посиланням на вищий рівень вартості аналогічних транспортних засобів та наявність сумнівів щодо заявленої ціни, однак не навів належного обґрунтування неможливості застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору.
В оскаржуваному рішенні відповідачем також зазначено, що для підтвердження транспортних витрат надано калькуляцію транспортних витрат від 22.12.2025, яка не відповідає вимогам наказу МФУ від 24.05.2012 №599.
З цього приводу суд зазначає, що згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норма права, викладені у постанові Верховного Суду від 07.07.2023 у справі №803/718/17, які полягають у такому.
Якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Таким чином, калькуляція витрат від 22.12.2025 підтверджує витрати по доставці задекларованого товару. Інформація, що міститься у калькуляції витрат дає можливість ідентифікувати товар, що транспортувався. Тобто, вказана калькуляція містить числове значення витрат щодо транспортування товару до кордону України та ці транспортні витрати були включені до митної вартості відповідно до частини десятої статті 58 МК України.
Щодо посилань відповідача на ненадання документів на підтвердження витрат на страхування товару, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 7) витрати на страхування цих товарів. Оскільки, страхування автомобіля здійснював Одержувач автомобіля, що включено в Договорі, тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування. Відтак, твердження митного органу щодо неможливості перевірки складових митної вартості через відсутність інформації про страхування товару також не обґрунтовані. 
Стосовно визначення методу визначення митної вартості товару, суд зазначає. Згідно частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частини 2 коментованої статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 Митного кодексу України).
Згідно частини 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
У рішенні про коригування митної вартості товару від 22.12.2025 р. № UA400000/2025/000328/2 відповідачем використано для коригування митної вартості товарів МД від 20.10.2025 №25UA205170029651U0. В той же час, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів за резервним методом, відповідач лише зазначив цю МД однак не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення. 
Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 804/6243/14.
Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.
З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 22.12.2025 р. № UA400000/2025/000328/2 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.
Оскільки вказане рішення підлягає скасуванню, відповідно Картка відмови Хмельницької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2025/000852 від 22.12.2025 є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений при подачі позову до суду.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.12.2025 №UA400000/2025/000328/2.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.12.2025 №UA400040/2025/000852.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) 	
Відповідач:	Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29010 , код ЄДРПОУ - 43997560) 	

Головуючий суддя 		П.І. Салюк