27.05.2026 
Справа № 331/4263/23
Провадження № 3-в/331/27/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року     м. Запоріжжя
Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Клименко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, заяву ОСОБА_1 про припинення виконання постанови Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 06.10.2023 року у справі № 331/4263/23 про накладення відносно нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб у зв`язку із закінченням строків давності її виконання, на підставі ст. 303 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя із заявою про припинення виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення. 
В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 06.10.2023 року у справі № 331/4263/23 його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб. Зазначена постанова суду в частині адміністративного арешту на даний час не виконана, а відповідний запис про необхідність її виконання відображається в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі «АРМОР» МВС України. З моменту винесення постанови суду від 06.10.2023 року минуло більше двох з половиною років, що значно перевищує встановлений законом тримісячний строк для звернення постанови суду до виконання, передбачений ч. 1 ст. 303 КУпАП. Від виконання даного стягнення він ніколи не ухилявся, однак правоохоронні органи протягом вказаного часу примусових дій щодо виконання стягнення не вчиняли, про наявність постанови суду він дізнався лише нещодавно. 
З огляду на викладене, просив суд припинити виконання постанови Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 06.10.2023 року у справі № 331/4263/23 про накладення відносно нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб у зв`язку із закінченням строків давності її виконання, на підставі ст. 303 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В поданій заяві просив суд проводити розгляд справи без його особистої участі в судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги доводи заявника, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.
Як унормовано ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Крім того, відповідно до ст. 302 КУпАП, за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.
З наведеного слідує, що виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення припиняється у випадку видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення, скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність та смерті особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення. 
Як визначено ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. 
Згідно ч. 3 ст. 13 Закону, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.
Вказані норми знайшли своє відображення в положеннях ст. 298 КУпАП, відповідно до якої постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Так, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025, найменування Жовтневого районного суду міста Запоріжжя змінено на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.
Як слідує з матеріалів справи, постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП і відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб.
Зазначена постанова суду набрала законної сили 17.10.2023 року. 
Розпорядження про виконання постанови суду, що набрала законної сили, 17.10.2023 року було направлена на адресу Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Проте, листом Т.в.о. начальника відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 01.11.2023 року за вих. № 9247/43/03 вказане розпорядження та долучена до нього копія постанови суду від 06.10.2023 року були повернуті на адресу суду, як помилково направлені на адресу Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, у зв`язку з тим, що виконання вказаної постави суду покладено на Відділ поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. 
Разом з тим, як встановлено судом, розпорядження про виконання постанови суду відносно ОСОБА_1 від 06.10.2023 року, що набрала законної сили, повторно на адресу Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, працівниками канцелярії суду направлено не було. 
З огляду на викладене, постанова Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 06.10.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, із накладенням на нього стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб, належним чином до виконання, протягом встановленого тримісячного строку, звернена не була, у зв`язку з чим, відповідно, не була виконана посадовими особами органів Національної поліції.
Особа, на яку накладено адміністративне стягнення певного виду не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником адміністративні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання постанови про накладення стягнення.
У такому випадку держава втрачає право на виконання призначеного адміністративного стягнення за умови, що відповідна постанова суду не була звернена до виконання у встановленому законом порядку у чітко визначений для цього строк. 
Поряд з цим, слушними є доводи ОСОБА_1 про те, що на час розгляду його заяви постанова суду не виконана у зв`язку з її неналежним зверненням до виконання протягом встановленого строку. 
Разом з тим, ОСОБА_1 у поданій заяві просить припинити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення. Однак, судом не встановлено наявності будь-якої з обставин, що передбачені п. п. 5, 6 чи 9 ст. 247 КУпАП.
Суд наголошує, що застосування вказаних положень можливе виключно за умови, коли постанова суду про накладення адміністративного стягнення була звернена належним чином до виконання, а у процесі виконання такого судового рішення почали існувати обставини, які унеможливлюють його подальше виконання. 
Однак, суд приймає до уваги доводи стосовно того, що постанова суду від 06.10.2023 року у тримісячний строк до виконання звернена не була, що тягне за собою, як наслідок, визнання її такою, що не підлягає виконанню.
З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає частковому задоволенню. 
Керуючись ст. 245, 283, 303 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про припинення виконання постанови Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 06 жовтня 2023 року у справі № 331/4263/23 про накладення відносно нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб у зв`язку із закінченням строків давності її виконання, на підставі ст. 303 КУпАП – задовольнити частково.
Визнати постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2023 року у справі № 331/4263/23 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб відносно ОСОБА_1 , такою, що не підлягає виконанню. 
Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя         Л.В. Клименко