Справа № 314/196/26
Провадження № 2/314/1006/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026          м.Вільнянськ 
Вільнянський районний суд Запорізької області в особі судді Мануйлової Н.Ю., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 314/196/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 36400,00 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, 23.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 7614945 в електронній формі на суму 10000,00 грн.
Кредитний договір підписано відповідачем, шляхом введення одноразового ідентифікатора.
На виконання умов кредитного договору 23.02.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «Пейтек» на платіжну катку НОМЕР_5 відповідача.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі.
23.10.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до умов якого останньому відступлена право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
16.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 16/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників № бЄн від 16.05.2025 за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 40040,00 грн.
При укладенні кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем були узгоджені розмір кредиту, грошова одиниця, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення електронного кредитного договору, шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором.
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 40040,00 грн, яка складається з 10000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 26400,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 3640,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Разом з тим, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7614945 від 23.02.2024 у розмірі 36400,00 грн, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмір 2662 ,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Ухвалою суду від 13.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. Відповідач не скористався правом подати до суду заперечення на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, 23.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 7614945 в електронній формі на суму 10000,00 грн.
Кредитний договір підписано відповідачем, шляхом введення одноразового ідентифікатора.
На виконання умов кредитного договору 23.02.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «Пейтек» на платіжну катку НОМЕР_5 відповідача.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі.
23.10.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до умов якого останньому відступлена право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
16.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 16/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників № бЄн від 16.05.2025 за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 40040,00 грн.
При укладенні кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем були узгоджені розмір кредиту, грошова одиниця, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення електронного кредитного договору, шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором.
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 40040,00 грн, яка складається з 10000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 26400,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 3640,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Разом з тим, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7614945 від 23.02.2024 у розмірі 36400,00 грн, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмір 2662 ,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
До матеріалів справи долучено копію договору № 7614945 про надання споживчого кредиту від 23.02.2024, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписані відповідачем за допомогою електронного підпису - одноразового ідентифікатора С1837 23.02.2024; додаткову угоду до договору № 7614945 про надання споживчого кредиту від 23.02.2024, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписані відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором А2172; паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором QU4363 23.02.2024.
На виконання ухвали суду від 13.01.2026 АТ «Універсал Банк» було надано такі відомості: на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 . Також Банком були емітовані інші платіжні картки, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). За період з 23.02.2024 по 28.02.2024 на платіжну картку № НОМЕР_2 , було зарахування коштів у сумі 4 000,00 грн. За період з 23.02.2024 по 28.02.2024 на платіжну картку № НОМЕР_2 було зарахування коштів у сумі 6 000,00 грн. Номер телефону НОМЕР_3 був фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_2 та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). Повний номер рахунку платіжної картки № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), НОМЕР_4 .
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
За положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України «Споживче кредитування», зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
За положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом є оригіналом такого документа (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. 
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205,207 ЦК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. ч. 1,3 ст. 512 ЦК України). Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).
Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України). За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, а також враховуючи, що відповідачем не надано до суду доказів виконання забов`язання за кредитними договорами, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано акт прийому-передачі наданих послуг від 01.11.2025; додаткову угоду № 25771055610 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом встановлено, що спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, у даних правовідносинах відповідач є менш захищеною стороною.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, часткового задоволення позовних вимог та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Керуючись ст. 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 629, 634, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" (Україна, 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, код ЄДРПОУ: 42986956):
- заборгованість за кредитним договором № 7614945 від 23.02.2024 у розмірі 36400,00 грн;
- витрати по сплаті судового збору 2662,4 грн;
- витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя       Наталія Юріївна Мануйлова

14.05.2026