Справа № 752/10909/26 
Провадження №: 3/752/3732/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2026 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 
встановив: 
ОСОБА_1 18.04.2026 року о 08 год. 45 хв. в м. Києві по проспекту Голосіївському, керуючи транспортним засобом «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку ліворуч, без об`єктивної необхідності різко застосував гальмування та здійснив з ним зіткнення, що призвело до отримання транспортними засобами механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.9(г) ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Вказав, що вважає винним водія «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 . Свою позицію обґрунтував тим, що в той день рухався у своїй смузі руху, дотримуючись безпечної швидкості, після повного завершеного перестроєння в смугу. Вказав, що попереду нього різко змінилась дорожня обстановка через погодні умови, а саме: через відблиски на мокрому асфальті виникла ілюзія перешкоди (яма), а тому знизив швидкість у межах своєї смуги руху для уникнення ймовірної небезпеки. Вказав, що в цей момент водій «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду нього в попутному напрямку, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з задньою частиною його автомобіля, а тому вважає, що саме водій ОСОБА_2 винен у даній ДТП. 
У судовому засіданні ОСОБА_2 вказав, що в той день при виїзді на міст з правого боку його обігнав транспортний засіб «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 та різко загальмував в лівій смузі руху перед його авто, чим спричинив аварійну ситуацію. Вказав, що хотів уникнути ДТП, але через вищевказані дії водія «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 не зміг це зробити. Вказав, що водій транспортного засобу «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 навмисно "підрізав" його авто та вчинив аварійне гальмування не маючи перешкод, а отже у ДТП винен водій транспортного засобу «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 . 
Представник ОСОБА_2 - адвокат Семко В.С. в судовому засіданні вважав, що є всі підстави для визнання ОСОБА_1 винним. Свою позицію обґрунтував тим, що саме дії ОСОБА_1 призвели до ДТП. На підтвердження своєї позиції надав клопотання про долучення доказів.
Відповідно до п. 12.9 (г) ПДР України, водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).
Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у вчиненні ДТП, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що водій транспортного засобу «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив перестроювання у смугу руху автомобіля «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого без об`єктивної необхідності різко загальмував, чим створив аварійну ситуацію. При цьому будь-яких належних та допустимих доказів існування реальної перешкоди для руху або небезпеки, яка б вимагала різкого гальмування, ОСОБА_1 суду не надано.
Посилання ОСОБА_1 на «ілюзію перешкоди» через погодні умови суд оцінює критично, оскільки суб`єктивне сприйняття дорожньої обстановки саме по собі не свідчить про наявність обставин, які б виправдовували різке гальмування у розумінні п. 12.9 (г) ПДР України.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №643779, схемою місця ДТП та поясненнями обох учасників справи, що були надані в судовому засіданні. 
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП.
Відповідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 40-1, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:
визнати ОСОБА_1  винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В. Бондаренко