Справа № 161/8399/26 
Провадження № 3/161/2370/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Плахтій І.Б., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за .1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №353385 від 15 квітня 2026 року вбачається, що 15 квітня 2026 року о 23:00 год ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство, тобто вчинив дії фізичного характеру, а саме: застосував фізичне насильство до своєї дружини ОСОБА_2 , що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №353386 від 15 квітня 2026 року вбачається, що 15 квітня 2026 року о 23:00 год ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, в присутності своєї малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно вчинив фізичне насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , що проживає разом з ним, чим завдано психологічну шкоду здоров`ю дитини ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні 01 червня 2026 року ОСОБА_1 пояснив, що повернулася додому пізно ввечері. На той час між ним та дружиною після спроби розлучення відбулося примирення, вони спільно відвідували психолога. Під час розмови між ними виникла словесна перепалка. З його слів, дружина кинулася до нього, у зв?язку з чим він виставив руки перед собою. Після цього дружина повідомила, що він її вдарив, та викличе працівників поліції, на що він відповів, що не заперечує проти їх виклику. Зазначив, що після прибуття працівники поліції склали відносно нього протокол та залишили місце події. Надалі вони з дружиною спокійно обговорили ситуацію, дитина на той час уже спала. Також зазначив, що згодом відносно працівники поліції повернулись і щодо нього було складено ще один протокол.
ОСОБА_2 у судовому засіданні 02 червня 2026 року пояснила, що між нею та чоловіком часто виникають конфлікти, вони є емоційними людьми та відвідують психолога. З її слів, на кожне її слово чоловік висловлює численні заперечення. Вказала, що звернення до поліції було пов?язане, зокрема, з тим, що раніше чоловік несправедливо викликав щодо неї працівників поліції.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.
Домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім?єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство – це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Економічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Із наведеного слідує, що домашнім насильством є будь-які із вищеперелічених дій кривдника.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив будь-які дії, які містять ознаки домашнього насильства щодо дружини ОСОБА_2 , та наслідком таких була завдана шкода її психічному чи фізичному здоров`ю. Відсутність будь-якої шкоди, заподіяної діями ОСОБА_1 своїй дружині підтверджується наданими нею поясненнями.
Суд враховує пояснення потерпілої, яка в судовому засіданні зазначила, що одним із мотивів її звернення до правоохоронних органів було бажання помститися чоловікові за те, що раніше він також викликав щодо неї працівників поліції. При цьому потерпіла не повідомила про заподіяння їй будь-якої фізичної шкоди, не надала доказів заподіяння шкоди її психічному здоров?ю та не навела обставин, які б свідчили про реальне настання чи можливість настання такої шкоди. 
На переконання суду, події, які мали місце 15 квітня 2026 року о 23:00 год. між ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 були побутовим конфліктом.
Також, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив будь-які дії, які містять ознаки домашнього насильства психологічного характеру щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 , та наслідком таких була завдана шкода психічному здоров`ю дитини.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю, у зв?язку з відсутністю події та складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Керуючись ст.ст.173-2, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області І.Б. Плахтій