ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року Чернігів Справа № 620/4194/26

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСС-СПОРТ» до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОСС-СПОРТ» звернулось до суду з позовом до Чернігівської митниці, в якому просить визнати протиправними та скасувати Рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA102000/2025/000036/2 від 20.10.2025 року, та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA102020/2025/000083. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскільки усі подані митному органу документи були належним чином оформлені, товар відповідав задекларованому, розбіжності у поданих документах, що визначають вартість товару, відсутні та відомостей достатньо для визначення митної вартості товарів, - у митного органу не було підстав вважати за неможливе використати основний метод визначення митної вартості товарів, а саме за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, а отже у митного органу не було жодних підстав відмовити товариству у декларуванні товару та пропуску його на митну територію України. 
Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що дослідивши митну декларацію та документи надані для митного оформлення, можна дійти висновку, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартість, оскільки Позивачем не було надано належних документів, які б підтверджували всі складові митної вартості товарів, в тому числі і понесені ним транспортні витрати. Вказує, що враховуючи розбіжності в документах, відсутність усіх складових митної вартості, у митниці були законні підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та для визначення митної вартості товару самостійно.
Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 06.05.2026 у задоволенні клопотання Чернігівської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін було відмовлено.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
16.05.2025 між ТОВ «КРОСС-СПОРТ» (покупець) та Компанією «Nantong Riao Fitness Co.,LTD» (продавець) було укладено договір №05/25, відповідно до п.1.1. якого продавець продає, а покупець купує обладнання для тренувальних залів та спортивні аксесуари в кількості та на умовах, викладених в Додатках (Проформа Інвойсах). Загальна сума Договору становить 23 144,63 USD. 
З метою здійснення митного оформлення товару, що ввозиться позивачем на митну територію України, останнім до Чернігівської митниці було подано митну декларацію № 25UA102020006261U1 від 20.10.2025 та, зокрема, наступні документи: договір №05/25 від 16.05.2025, рахунок-проформа (Proforma invoice) № RO20250211J від 07.05.2025, рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № RO20250722/1 від 22.07.2025, автотранспортна накладна (Road consignment note) № 13102025-1 від 14.10.2025, коносамент (Bill of lading) № NSHEC250740065A від 25.07.2025, пакувальний лист (Packing list) б/н від 22.07.2025, специфікація до контейнера MSNU1009907, транспортний супровідний документ Т1 MRN №25PL322080NSVE34K9 від 14.10.2025, декларація про походження товару (Declaration of origin) №RO20250722/1 від 22.07.2025, платіжна інструкція в іноземній валюті №б/н від 22.05.2025, платіжна інструкція в іноземній валюті №б/н від 14.07.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №15-10/2025 від 15.10.2025, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №10 від 17.10.2025, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №11 від 17.10.2025, договір про надання послуг митного брокера №03 від 21.04.2025, договір (контракт) про перевезення №0512/24/03 від 05.01.2024, Договір (контракт) про перевезення №09102025 від 09.10.2025, Договір (контракт) про перевезення №2/11/06/25 від 11.06.2025, договір (контракт) про перевезення №241113П90 від 13.11.2024, договір (контракт) про перевезення №941 від 20.02.2024.
Під час перевірки наданих для підтвердження митної вартості товару документів фахівцями контролюючого органу декларанту було надіслано повідомлення, в якому вказано, що на виконання вимог частини 3 статті 53 Митного кодексу України в зв`язку з відсутністю всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів необхідне подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів: висновки про вартісні характеристики ідентичних та подібних товарів, підготовлені спецалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством, прайс-лист виробника товару, копія митної декларації країни відправлення, платіжний документ оплати фрахту.
На вказане повідомлення було повідомлено про неможливість надання інших документів. 
20.10.2025 Чернігівською митницею було прийнято рішення № UA102000/2025/000036/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митним органом митну оцінку товарів здійснено із застосуванням резервного методу з розрахунку 3,77 USD/кг.
У графі 33 вказаного рішення було зазначено обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувались митним органом для визначення митної вартості, а саме:
1) Відповідно до п.п.1.1 п.1 договору від 16.05.2025 №05/25 товар продається в кількості, за цінами і на умовах, викладених в Додатках (Проформах Інвойсах), які є невід`ємною частиною договору. Серед наданих товаросупровідних документів наявна проформа інвойс від 16.05.2025 №RO20250211J, в якій відсутнє будь-яке посилання на укладений договір. Крім того, в цьому документі відсутнє місце призначення (поставки) товарів;
2) В пакувальному листі від 22.07.2025 вказаний номер договору RO20250211JRO20250528J не відповідає номеру договору (05/25), наданому до митного оформлення. Договір за №RO20250211JRO20250528J відсутній серед поданого пакету документів;
3) Форма печатки продавця в контракті від 16.05.2025 №05/25 відрізняється від форми печатки на інших товаросупровідних документах (пакувальний лист, інвойс, специфікація до контейнеру);
4) Відповідно до комерційного інвойсу від 22.07.2025 №RO20250722/1 поставка товарів здійснюється на умовах FOB–CN Nantong, що означає, що продавець зобов`язаний доставити товар і завантажити його на борт корабля власним коштом. Після розміщення вантажу на борту судна, основне перевезення (морський фрахт) оплачує покупець.
Відповідно до ч.2 ст. 53 МКУ для підтвердження витрат з доставки товару до митного кордону України надаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, та визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення». В свою чергу, до митного оформлення було надано договір транспортно-експедиторського обслуговування від 20.02.2024 №941, відповідно до якого ТОВ «КРОСС-СПОРТ» доручає ТОВ «ВАРДІК» організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення вантажів по території України і в міжнародному сполученні. Відповідно до п.п. 1.2 п.1 цього договору умови перевезення вантажу оформлюються у заявці, форма якої погоджена сторонами в додатку №1 до договору. В свою чергу, наданий до митного оформлення додаток №1 до договору на ТЕО від 20.02.2024 №941 не містить самої форми заявки, до того ж цей документ надано не в повному обсязі, відсутні підписи та печатки сторін. Крім того, в цьому додатку йде посилання на замовлення (заявку) від 19.06.2025 №101, яка до митного оформлення не надається; 
5) В свою чергу, до митного оформлення надано замовлення від 20.07.2025 №102. Згідно з цим документом вартість наданих послуг з перевезення вантажу становить 7510USD, з них 2950USD – це перевезення з Гданська (Польща) до Чернігова (Україна), яке мало здійснюватися контейнеровозом НОМЕР_1 /АС8631XF. В той же час, ТОВ «ВАРДІК» договір про організацію автомобільного перевезення ТОВ «ЛІОНЛОГІСТИК» було укладено в жовтні 2025 року (договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.10.2025 №09102025). Тобто на момент підписання замовлення №102 не могли бути відомі вартість автомобільного перевезення та реєстраційні номери контейнеровозу, що ставить під сумнів дійсність понесених витрат при транспортуванні товарів з Польщі до України;
6) Доставка товару з Польщі до України здійснювалась на підставі митної декларації Т1 від 14.10.2025 №25PL322080NSVE34K9, оформлення якої є обов`язковим під час перевезення вантажів територією Польщі. Проте в жодному документі не вказано вартість оформлення такої декларації. Так як, поставка товарів здійснюється на умовах FOB– CN Nantong, то саме покупець несе витрати з транспортуванням вантажу, у тому числі і супутних послуг, пов`язаних з доставкою вантажу. Як наслідок, витрати з оформлення митної декларації Т1 до митної вартості включено не було;
7) Відповідно до п. 4 договору транспортно-експедиторського обслуговування від 20.02.2024 №941 при перевезенні вантажу морським сполученням платежі за послуги з перевезення вантажу мають бути сплачені до виходу контейнерів з порту. З огляду на зазначене, такі платіжні документи, які підтверджували б сплату коштів за морське перевезення, до митного оформлення надано не було, чим порушено вимоги п. 5 і 6 ч. 2 ст. 53 МКУ. Таким чином, у митного органу відсутня можливість перевірити дійсність понесених витрат з перевезення товарів. 
8) Коносамент за №NSHEC250740065A не містить жодної печатки. Крім того, відсутня дата його складання та дата завантаження товарів на борт судна. 
Враховуючи розбіжності в поданих документах, які можуть свідчити про викривлення дійсної вартості товару, та у зв`язку з відсутністю всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а також те, що згідно з ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, то відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару декларанту було запропоновано надати наступні додаткові документи:
- висновки про вартісні характеристики ідентичних та подібних товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;
- прайс-лист виробника товару;
- копія митної декларації країни відправлення;
- платіжний документ оплати фрахту. Надання вказаних документів дасть змогу підтвердити задекларовану ціну товару та складові митної вартості. 
В свою чергу, прямий митний представник декларанта відмовився від надання додаткових документів у зв`язку з їх відсутністю, про що було повідомлено листом від 20.10.2025 року.
У зв`язку з неподанням документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 і 3 ст. 53 Кодексу, враховуючи виявлені розбіжності в поданих документах, відсутність усіх складових митної вартості товару, приймаючи до уваги митні оформлення товарів, здійснені в попередній період (згідно з ціновою базою даних ЄАІС Держмитслужби), а також враховуючи вимоги ч. 6 ст. 54 МКУ та те, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 та ч. 2 ст. 58 МКУ декларант має подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, є підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та для визначення митним органом митної вартості товару самостійно. 
Відповідно до ч. 5 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 МКУ проведена консультація між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару на підставі інформації, яка наявна у митного органу, визначення основи вартості та обміну наявною інформацією. Підтвердженням про її проведення є лист від 20.10.2025 року. Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 54 МКУ підстави для визнання заявленої митної вартості товару відсутні. 
Проаналізувавши митні оформлення товарів встановлено, що згідно з ціновою базою даних ЄАІС Держмитслужби за митними деклараціями: 
1) від 08.08.2025 №25UA100190567291U3 було оформлено товар походженням з Китаю «Інвентар та приладдя для занять фітнесом, фізкультурою, йогою, гімнастикою або атлетикою, без змінних механізмів обтяження, зокрема: ручки для тяги, гантелі в асортименті, скакалки, масажні ролики, мати тощо». Вага оформленого товару становить 12200,4 кг. Відповідно до наданих документів до митної декларації від 08.08.2025 №25UA100190567291U3 ціна товару заявлялася у USD. Поставка здійснювалася з Китаю на умовах FOB– CN Nantong. Митну вартість товару декларантом самостійно (без прийняття рішення про коригування митної вартості товарів) визначено за резервним методом з розрахунку 3,77 USD/кг (розрахунок рівня митної вартості: графа 45 «Коригування» митної декларації поділити на графу 38 «Маса нетто (кг)», отриманий результат поділити на графу 23 «Обмінний курс»); 
2) від 20.08.2025 №25UA500500026360U1 було оформлено товар походженням з Китаю «Інвентар та обладнання для занять фізкультурою, гімнастикою, легкою атлетикою, іншими видами спорту, зокрема: гумові диски в асортименті, гантелі в асортименті, канати для рук, гирі, тощо». Вага оформленого товару становить 6963,2 кг. Відповідно до наданих документів до митної декларації від 20.08.2025 №25UA500500026360U1 ціна товару заявлялася у USD. Поставка здійснювалася з Китаю на умовах FOB– CN Nantong. Митну вартість товару декларантом самостійно (без прийняття рішення про коригування митної вартості товарів) визначено за резервним методом з розрахунку 3,77 USD/кг (розрахунок рівня митної вартості: графа 45 «Коригування» митної декларації поділити на графу 38 «Маса нетто (кг)», отриманий результат поділити на графу 23 «Обмінний курс»); 
3) від 15.10.2025 №25UA500500032360U9 було оформлено товар походженням з Китаю «Інвентар та обладнання для занять фізкультурою, гімнастикою, легкою атлетикою, іншими видами спорту, зокрема: гантелі в асортименті, чавунні гирі, килимки для вправ, тягові ручки, штанга для тяги вниз, штанга для трицепсів тощо». Вага оформленого товару становить 10971 кг. Відповідно до наданих документів до митної декларації від 15.10.2025 №25UA500500032360U9 ціна товару заявлялася у USD. Поставка здйснювалася з Китаю на умовах FOB– CN Nantong. Митну вартість товару декларантом самостійно (без прийняття рішення про коригування митної вартості товарів) визначено за резервним методом з розрахунку 3,77 USD/кг (розрахунок рівня митної вартості: графа 45 «Коригування» митної декларації поділити на графу 38 «Маса нетто (кг)», отриманий результат поділити на графу 23 «Обмінний курс»). 
Таким чином, митну вартість оцінюваного товару скориговано відповідно до ст. 64 МКУ за резервним методом відповідно до наявної у митного органу цінової інформації ЄАІС Держмитслужби щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено,– митні декларації від 08.08.2025 №25UA100190567291U3, 20.08.2025 №25UA500500026360U1 та від 15.10.2025 №25UA500500032360U9 (митну вартість визначено за резервним методом, що виключає можливість застосування до оцінюваного товару методу за ціною договору щодо ідентичних товарів та методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів). Митну оцінку товару здійснено за резервним методом з розрахунку 3,77 USD/кг. 
Причини незастосування попередніх методів визначення митної вартості: 1) за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) з наведених вище причин; 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів– митне оформлення ідентичного товару здійснено за резервним методом, що виключає можливість застосування методу за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів– митне оформлення подібного (аналогічного) товару здійснено за резервним методом, що виключає можливість застосування методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості– відсутність достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (ст. 62 МКУ); 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість)– відсутність інформації щодо обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (ст. 63 МКУ). Зазначене унеможливлює визначення митної вартості товару шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58– 63 МКУ, а тому його митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до положень ст. 64 МКУ. 
Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2025/000083.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.
Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. 
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта (частина перша статті 257 Митного кодексу України).
Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій із митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частини перша та друга статті 52 Митного кодексу України).
Частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
В силу положень частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.
Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, із сиcтемного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.
При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності котрої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Між тим, витребувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методом (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.
Так, позивачем до митного оформлення було надано договір №05/25 від 16.05.2025, рахунок-проформа (Proforma invoice) № RO20250211J від 07.05.2025, рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № RO20250722/1 від 22.07.2025, автотранспортна накладна (Road consignment note) № 13102025-1 від 14.10.2025, коносамент (Bill of lading) № NSHEC250740065A від 25.07.2025, пакувальний лист (Packing list) б/н від 22.07.2025, специфікація до контейнера MSNU1009907, транспортний супровідний документ Т1 MRN №25PL322080NSVE34K9 від 14.10.2025, декларація про походження товару (Declaration of origin) №RO20250722/1 від 22.07.2025, платіжна інструкція в іноземній валюті №б/н від 22.05.2025, платіжна інструкція в іноземній валюті №б/н від 14.07.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №15-10/2025 від 15.10.2025, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №10 від 17.10.2025, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №11 від 17.10.2025, договір про надання послуг митного брокера №03 від 21.04.2025, договір (контракт) про перевезення №0512/24/03 від 05.01.2024, Договір (контракт) про перевезення №09102025 від 09.10.2025, Договір (контракт) про перевезення №2/11/06/25 від 11.06.2025, договір (контракт) про перевезення №241113П90 від 13.11.2024, договір (контракт) про перевезення №941 від 20.02.2024.
Суд зазначає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 Митного кодексу України.
Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) обмінюватися інформацією, що стосується митної вартості товарів, в електронній формі у форматі міжнародних стандартів обміну електронною інформацією з митними органами іноземних держав із використанням інформаційних технологій, за умови дотримання вимог щодо її конфіденційності; 7) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).
Частинами першою та другою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
В силу вимог частин першої та другої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частини третя-четверта статті 57 Митного кодексу України).
Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, у Графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів» зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Щодо посилання відповідача на те, що серед наданих товаросупровідних документів наявна проформа інвойс від 16.05.2025 №RO20250211J, в якій відсутнє будь-яке посилання на укладений договір, то суд не приймає до уваги вказані посилання, оскільки до митного оформлення було надано рахунок-проформа (Proforma invoice) №RO20250211J від 16.05.2025, рахунок-фактура (Commercial invoice) №RO20250722/1 від 22.07.2025, які містять ідентичну інформацію, стосовно номенклатури та вартості імпортованих товарів, а Сommercial invoice містить посилання і на Контракт, і на Proforma invoice. 
Щодо посилання відповідача на те, що в пакувальному листі від 22.07.2025 вказаний номер договору RO20250211JRO20250528J, який не відповідає номеру договору (05/25), наданому до митного оформлення, то суд зазначає, що вказані посилання також не заслуговують на увагу, оскільки пакувальний лист від 22.07.2025 містить посилання на рахунок-проформа (Proforma invoice) №RO20250211J від 16.05.2025 та рахунок-фактура (Commercial invoice) №RO20250722 від 22.07.2025.
Щодо інших посилань відповідача в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, то суд зазначає, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів
Водночас, суду не надано доказів, що підтверджують недостовірність заявленої митної вартості.
Відповідачем також не спростовано розмір понесених транспортних витрат, що міститься у наданих документах, а зазначені відповідачем доводи не є підставою для висновку про відсутність документального підтвердження понесених транспортних витрат.
Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів. 
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №815/2501/18, від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18, який підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.
Також, суд звертає увагу, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно положень статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
В обґрунтування правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості відповідач зазначає, що проводив консультації з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митного органу, визначення основи вартості та обміну наявною інформацією щодо застосування другорядного методу визначення митної вартості.
Однак, доводи Чернігівської митниці про проведення консультацій є необґрунтованими, оскільки право вимоги документів, передбачене у частині третій статті 53 Митного кодексу України, не може вважатися частиною процедури консультацій, передбачених частиною четвертою статті 57 Митного кодексу України.
Таким чином, вимога Чернігівської митниці про надання декларантом додаткових документів з посиланням на частину третю статті 53 Митного кодексу України не може свідчити про проведення процедури консультацій при митному оформленні товарів, оскільки вони врегульовані різними нормами Митного кодексу України, які передбачають вчинення сторонами різного роду дій: надання документів в одному випадку та обмін інформацією в іншому.
Отже, відповідачем не дотримано процедури при обранні методу визначення митної вартості товару, що є порушенням прав декларанта.
Згідно частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Водночас, судом не встановлено, а відповідачем не зазначено конкретних обставин, що стали підставою для коригування митної вартості, зокрема, що відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними, або невірно визначено митну вартість товарів.
Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу відповідачем не спростовано.
Вказане свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.
Наслідком таких протиправних дій є безпідставне, в порушення статті 58 Митного кодексу України, здійснення відповідачем визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням другорядного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA102000/2025/000036/2 від 20.10.2025 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA102020/2025/000083 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСС-СПОРТ» підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСС-СПОРТ» підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 8 367,52 грн. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСС-СПОРТ» (вул. Київська, 11, м. Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14002, РНОКПП 40878208) до Чернігівської митниці (просп. Перемоги, 6, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14017, код ЄДРПОУ 43985581) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA102000/2025/000036/2 від 20.10.2025 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA102020/2025/000083. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСС-СПОРТ» судовий збір в розмірі 8 367,52 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18.06.2026.

Суддя Наталія БАРГАМІНА