Справа №: 398/2041/26	

провадження №: 2/398/2730/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 

"28" травня 2026 р. м.Олександрія 

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Петренко С.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Шаповал Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ

У квітні 2026 року акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ», Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2002175174201 від 01.12.2023, в розмірі 39029,55 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.
В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 01.12.2023 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено договір №2002175174201, за умовами якого остання було кредит у сумі 20000,00 грн.
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, тому заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.02.2026 склала по кредитному договору №2002175174201 від 01.12.2023 у розмірі 39 029,55 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача.
Відповідно до ухвали судді від 22.04.2026 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з цим, суд згідно з вимогами ч. 4 ст. 223 та ст. 280, 281 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 01.12.2023 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено договір №2002175174201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого АТ «ПУМБ» зобов`язалося надати кредит відповідачу в розмірі 20 000,00 грн, який пізніше було збільшено до 27490,78 грн., а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит строком 12 місяців згідно з графіком платежів та сплатити відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 35,88 % річних.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 02.02.2026 склала по кредитному договору №2002175174201 від 01.12.2023 у розмірі 39029,55 грн., з яких: 27490,78 грн. заборгованість за кредитом, 11538,77 грн. заборгованість за процентами.
Зазначене також підтверджується випискою по рахунку відповідача (а.с.24 зворотня сторона).
АТ «ПУМБ» направило відповідачу письмову вимогу (повідомлення), у якій просить погасити заборгованість за кредитними договорами не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення.
Отже, АТ «ПУМБ» виконало свої зобов`язання перед позичальником, надавши йому кредитні кошти в обумовлених кредитними договорами розмірах.
Однак ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань не виконав і не повернув кредити та платежі за користування кредитними коштами у визначений строк та розмірах, що призвело до виникнення заборгованості.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Як зазначено у ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
У ч.1 ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом ст.ст.626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як зазначено у ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як зазначено у ч.1 ст.1048 ЦК України, норми якої в силу ч.2 ст.1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
В силу ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч.2).
У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що відповідач погодився на умови кредитних договорів шляхом їх підписання та в подальшому, порушив строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості за договорами.
Позивачем доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем за кредитним договором №2002175174201 від 01.12.2023 у розмірі 39029,55 грн., з яких: 27490,78 грн. заборгованість за кредитом, 11538,77 грн. заборгованість за процентами, які ним в повному обсязі не повернуто.
ОСОБА_1 правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, викладених в позовній заяві обставин належними та допустимими доказами не спростував, власного розрахунку заборгованості не надав. Надавши про залучення до матерів справи медичні документи.
Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу позичальника за кредитним договором №2002175174201 від 01.12.2023 у розмірі 39029,55 грн., з яких: 27490,78 грн. заборгованість за кредитом, 11538,77 грн. заборгованість за процентами, яка підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л ИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом- задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації, установлене судом: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №№2002175174201 від 01.12.2023 у розмірі 39029,55 грн., з яких: 27490,78 грн. заборгованість за кредитом, 11538,77 грн. заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації, установлене судом: АДРЕСА_1 ,, на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 28.05.2026 року.

Суддя С.Ю.ПЕТРЕНКО