Номер провадження 2/754/5237/26
Справа №754/2006/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

22 травня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) за наявними матеріалами справи без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 59 410,84 грн, та ухвалив за відсутності учасників справи таке рішення
Стислий виклад позицій сторін
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", як новий кредитор за кредитним договором № 2109138206673 від 01.04.2021, звернувся до суду з позовом до Відповідачки,  ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості в розмірі 59 410,84 грн, яка складається з 4 600,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 54810,84 грн заборгованості за нарахованими відсотками.
Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.
03 березня 2026 року Відповідачка подала до Суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з спливом строку позовної давності.
04 березня 2026 року представник Позивача подав до Суду відповідь на відзив в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стверджуючи, що строк позовної давності не було пропущено, оскільки цей строк продовжено у зв`язку з введенням на території України карантинних обмежень та воєнного стану.
05 березня 2026 року Відповідачка подала до Суду заперечення на відповідь на відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідачка стверджує, що строк виконання кредитного зобов`язання закінчився 01.04.2022, а перебіг позовної давності розпочався 02.04.2022. Тому твердження Позивача про те, що перебіг позовної давності розпочався в 2025 році є необгрунтований.
Крім того, Відповідачка вказала на відсутність доказів фактичного перерахування кредитних коштів.
КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (письмове провадження) відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
Щодо розгляду справи у змішаній формі. Відповідно до пункту 113 Розділу V Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Відповідно до пункту 1 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у змішаній формі з метою процесуальної економії, дотримання розумних строків та уникнення зволікань, що відповідає принципам та завданням цивільного судочинства.
УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).
Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1 , абзац четвертий частини другої статті 8).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").
01.04.2021 ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" (Первісний кредитор) та Відповідачка,  ОСОБА_1 , уклали договір про споживчий кредит № 2109138206673 у формі електронного документа з урахуванням особливостей укладання кредитного договору в електронному вигляді, що визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з умовами цього договору (п. 1.1, 1.3, 1.4), сторони домовилися про надання кредиту в розмірі 4 600,00 грн. Невід`ємною частиною Договору є Графік платежів (Додаток № 2), згідно з яким сторони погодили розрахунок загальної вартості кредиту та порядок його повернення. Відповідно до Графіка платежів Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані платежі однією сумою в розмірі 6072,00 грн (4 600,00 грн - погашення суми кредиту (тіла), 1 472,00 грн - процентів за користування кредитом) через 16 днів, тобто не пізніше 16.04.2021.
01.04.2021 Первісний кредитор виконав зобов`язання, перерахувавши 4 600,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , що належить Відповідачці. Цей факт підтверджує виписка за договором №б/н за період з 01.04.2021 - 06.04.2021 від 04.05.2026 та лист № 20.1.0.0.0/7-260424/118655-БТ від 04.05.2026, видана АТ КБ "ПриватБанк".
Отже, Кредитодавець виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши Відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Натомість Відповідачка порушила умови договору та не повернула кредитні кошти у встановлений строк. Заборгованість за тілом кредиту залишається непогашеною та становить 4 600,00 грн.
Доводи Відповідачки щодо відсутності доказів перерахування коштів, Суд відхиляє оскільки матеріали справи містять докази про належність Відповідачці карткового рахунку та факту зарахування коштів.
Щодо нарахування відсотків
Договір передбачає нарахування процентів за користування кредитом за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування (п. 1.4.а Договору). Пунктом 1.4 (б, в, г) Договору передбачено збільшення процентної ставки починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту.
Позивач просить стягнути 54 810,84 грн відсотків (зменшивши позовні вимоги з 75 627,22 грн, що були нараховані).
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату відсотків до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (пункт 91 постанови від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19)).
Велика Палата Верховного Суду, уточнюючи у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. Verba chartarum fortius accipiunt1 ur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема п. 1.3 Договору та Графіка платежів (Додаток 2), орієнтовний строк повернення кредиту становив 16 днів (з 01.04.2021 по 16.04.2021). Саме в межах цього строку сторони погодили нарахування відсотків як плати за правомірне користування кредитом. Суд встановив, що сума відсотків, яка підлягає стягненню за період правомірного користування кредитом (строк дії договору 16 днів), становить 1 472,00 грн (4 600,00 грн х 2% х 16 днів). Ця сума також узгоджується з даними Графіка платежів (колонка "проценти за користування кредитом" у Додатку 2).
Нарахування відсотків поза межами строку кредитування, тобто після 16.04.2021, яке здійснювалося позивачем за підвищеними ставками, за своєю правовою природою не є процентами за користування кредитом у розумінні статті 1048 ЦК України. Тому вимога про стягнення відсотків підлягає частковому задоволенню в розмірі 1 472,00 грн. В решті вимог про стягнення відсотків слід відмовити як безпідставних.
Щодо застосування строку позовної давності
Підстави для застосування наслідків спливу позовної давності відсутні, оскільки під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року.
Поряд із цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.
Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини" (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-Х набрав чинності 30 січня 2024 року.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився і такий стан триває дотепер.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24, провадження № 12-19гс25, зазначила, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану. 
Надалі Законом України від 14 травня 2025 року №4434-ІХ "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності", що набрав законної сили 04.09.2025, виключено п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії воєнного стану перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану.
Зважаючи на те, що у цій справі момент прострочення виконання зобов`язання припав на період дії законодавчих норм щодо зупинення позовної давності, перебіг позовної давності розпочався 04.09.2025. 
Позивач, звернувшись до суду 31.12.2025, дотримався визначених законом строків та не пропустив позовну давність.
Щодо наявності у Позивача, як нового кредитора, право вимоги щодо заборгованості Відповідача за кредитним договором
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Позивач набув право вимоги до Відповідача внаслідок низки послідовних відступлень цього права. Спочатку ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило право вимоги ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (Договір № 01-12 від 01.12.2021), яке надалі відступило це право Позивачу, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (Договір № 10-01/2023 від 10.01.2023).
Презумпція чинності цього договору не спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (стаття 204 ЦК України). У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).
Відповідачка не надала суду доказів, які б спростовували презумпцію правомірності договорів. 
Розподіл судових витрат
Щодо судового збору
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Також Позивач просить відшкодувати 16 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Суд перевірив і встановив, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підлягає сплаті відповідною стороною (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). За висновком Суду розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову (частина четверта статті 137 ЦПК України). Відповідач не доводив неспівмірності витрат, не заявляв клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Суд задовольнив позовні вимоги на загальну суму 6 072,00 грн, що становить 10,22% (6 072,00 / 59 410,84) задоволених вимог. Відповідно з Відповідачки підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір у розмірі 284,15 грн (2 422,40 грн х 11,73%) та витрати на правничу допомогу в розмірі 1 635,20 грн (16 000,00 грн х 10,22%).
Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 263-265, 268 ЦПК України, Суд 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість у загальній сумі 6 072,00 грн, судовий збір у розмірі 284,15 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 635,20 грн.
У решті позовних вимог відмовити.
Позивач (Стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306; код ЄДРПОУ 44276926)
Відповідач (Боржник): ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; остання відмова адреса місце реєстрації:  АДРЕСА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України), 22 травня 2026 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО