Справа № 454/61/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Струс Т. В. ,
за участю секретаря Синевської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 
в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного антикорупційного бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, свої вимоги мотивує тим, що 08.11.2022 року в адресу Національного антикорупційного бюро України він направив заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2022 року в якій просив зареєструвати дану заяву в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та відкрити кримінальне провадження за ст.382 КК України відносно судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., який при розгляді його касаційної скарги , зловживаючи посадовим становищем, всупереч інтересів служби, шляхом внесення недостовірної інформації та умисного не виконання: Рішення Конституційного суду України №6-зп від 25.11.1997 року; Рішення Конституційного Суду №9-зп від 25.12.1997 року; Рішення Конституційного Суду України №12-рп від 3.10.2001 року; Рішення Конституційного Суду №15-рп /2002 від 09.07.2002 року; Ухвали судді судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області Монастирецького Д.І. від 12.05..2015року. Прийняв незаконну ухвалу від 10.09.2015 року по справі№6-25700ск15 в результаті чого незаконно позбавив мене доступу до правосуддя та порушив мої права гарантовані ст.40, 55, 56 Конституції України. Просив визнати його потерпілим у даному
кримінальному проваджені. 26.11.2022 року з Національного антикорупційного бюро України позивач отримав листа за вих.№111-225/22365 від 14.11.2022 року в якому вказано, що його заява від 08.11.2022 року направлена до Державного бюро розслідувань за належністю. 
Зазначає, що Національне антикорупційне бюро України на виконання вимог ч.1 ст.214
КПК України зобов`язане було невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви позивача про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2022 року внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнати позивача потерпілим. 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.12.2023 року по справі №760/21534/23 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено частково. Визнано протиправним невнесення Національним антикорупційним бюро України відповідних відомостей на підставі заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушення прав гарантованих ст. 56 КПК України. Зобов`язано Національне антикорупційне бюро України внести відповідні відомості на підставі заяви позивача про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В задоволенні решти вимог скарги відмовлено. 
Таким чином вважає, що дії посадових осіб НАБУ при розгляді його заяви порушують норми ст.ст. 19, 40, 64, 68 Конституції України та КПК України. Вказує, що своїми діями посадові особи НАБУ грубо порушили його права передбачені ст. 40 Конституції України, і позивачу спричинено моральні страждання які полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживань. Просить суд стягнути з Національного антикорупційного бюро України в його користь кошти в сумі 1000000грн. на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій при розгляді заяви про вчинений злочин від 08.11.2022р., а також майнову шкоду в розмірі 29грн. затрачених на поштове відправлення. 
У відзиві на позовну заяву представник відповідача Національного антикорупційного бюро України зокрема зазначив, що заява ОСОБА_1 від 08.11.2022, зареєстрована у бюро 11.11.2022р. за № Б-9903, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України суддею Вищого
спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О. за обставин викладених у заяві та інших питань. За результатами розгляду вказаної заяви Національним бюро не було встановлено підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про що ОСОБА_1 поінформовано листом Національного бюро від 14.11.2022 № 111-225/22365, а заяву позивача направлено для розгляду відповідно до компетенції до Державного бюро розслідувань. 
Не погодившись із листом Національного бюро, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Солом`янського районного суд міста Києва зі скаргою у порядку статті 303
КПК України на бездіяльність Національного бюро, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.12.2023 у справі
№ 760/21534/23 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Національного антикорупційного
бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових
розслідувань задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправною невнесення Національним відповідних відомостей на підставі заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушення прав гарантованих ст. 56 КПК України; зобов`язано Національне бюро внести відповідні відомості на підставі заяви ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.
Представник відповідача не погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що внаслідок невнесення відомостей за заявою позивача про вчинення злочину останньому спричинено шкоду. Зазначає, що сам факт зобов`язання ухвалою суду внести відповідні відомості до ЄРДР не свідчить про протиправність дій та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені. Лише незгода позивача з прийнятими працівниками органів прокуратури процесуальними рішеннями, які були ним оскаржені в передбаченому КПК порядку, не свідчать про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди в межах відповідного кримінального провадження. Враховуючи вищевикладене Національне бюро вважає, що у ОСОБА_1 , відсутнє право на відшкодування моральної шкоди у межах цієї справи.
Щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між невнесенням
відомостей до ЄРДР та моральними стражданнями ОСОБА_1 . Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.
Всупереч вказаному, позовна заява та додані до неї додатки не містять
доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою Національного
бюро та моральною шкодою ОСОБА_1 . Факт того, що ухвалою слідчого судді зобов`язано уповноважену особу внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не доводить заподіяння позивачу шкоди та не підтверджує наявності причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю та настанням шкоди. Відновлення права позивача ухвалою слідчого судді є достатньою сатисфакцією.
Зазначає, що позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди та заявленої матеріальної шкоди. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 
У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 заперечив доводи представника відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву та просив задоволити його вимоги. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, у наданій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, всі вимоги та доводи викладені у позовній заяві підтримує.
Представник відповідача Національного антикорупційного бюро України в судове засідання тне прибув, у наданому суду клопотанні просив розгляд справи проводити у його відсутності та підтримав обґрунтування викладені у відзиві на позовну заяву. 
Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши докази в справі, суд прийшов до наступного висновку. 
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. 
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди на підставі ст.ст. 22, 23 ЦК України.
Згідно до приписів ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В свою чергу, згідно ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законодавством України.
Позивач ставить питання про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої посадовими особами НАБУ при розгляді його заяви від 08.11.2022р. щодо внесення відомостей про вчинення злочину у ЄРДР.
Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої (ніж передбачено в ч.ч. 1-5 цієї норми) незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. За правилами ч. 6 зазначеної статті відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, тобто за незаконні дії або бездіяльність цих органів, які не включені до переліку незаконних рішень, дій чи бездіяльності ч 1 ст. 1176 ЦК України.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Як встановлено в ході розгляду справи, підставою звернення до суду із даним позовом позивачем зазначено на його думку незаконні дії посадових осіб НАБУ при розгляді його заяви від 08.11.2022р., в той час із змісту позову встановлено, що дані дії стосуються не внесення до ЄРДР заяви позивача про вчинення злочину, що безпосередньо регулюється КПК України, стаття 303 якого передбачає право оскарження до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. 
Із змісту відзиву на позовну заяву встановлено, що заява ОСОБА_1 від 08.11.2022р., зареєстрована у бюро 11.11.2022р. за № Б-9903, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України суддею Вищого
спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О.
За результатами розгляду вказаної заяви Національним бюро не було встановлено підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про що ОСОБА_1 поінформовано листом Національного бюро від 14.11.2022 № 111-225/22365, а заяву позивача направлено для розгляду відповідно до компетенції до Державного бюро розслідувань. 
Із дослідженого листа ТУ ДБР від 09.12.2022р. зокрема встановлено, що таким повідомлено позивачу про не встановлення підстав для внесення за його заявою відомостей до ЄРДР та роз`яснено право на оскарження такого рішення в порядку ст. 303 КПК України. 
Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.12.2023 у справі № 760/21534/23 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено частково, а саме вирішено визнати протиправним невнесення НАБУ відповідних відомостей на підставі заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушення прав гарантованих ст. 56 КПК України. Зобов`язано НАБУ внести відповідні відомості на підставі заяви ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.
Таким чином встановлено, що позивач реалізував своє право на оскарження процесуальних рішень слідчого, що цілком вказує на відновлення його законних інтересів. 
Згідно висновків, що містяться у постанові ВСУ у справі №638/8636/17-ц від 13.05.2020р., сам факт винесення слідчим суддею процесуальної ухвали, якою за результатами розгляду скарги позивача зобов`язано відповідача внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені зазначені позивачем ухвали слідчих суддів, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідача і притягнення його до цивільно-правової відповідальності.
Інших доказів на підтвердження своїх вимог щодо спричинення позивачу моральної шкоди, останній суду не надав. 
Крім цього, в ході розгляду справи позивачем не доведено підстав щодо відшкодування майнової шкоди в розмірі 29грн. затрачених на поштове відправлення. 
Відповідно, у задоволенні позовних вимог про стягнення з Національного антикорупційного бюро України коштів в сумі 1000000грн. на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій при розгляді заяви позивача про вчинення злочину від 08.11.2022р., та майнової шкоди в сумі 29грн., суд відмовляє.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд – 

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди – відмовити.
Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду. 
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання – АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Національне антикорупційне бюро, місце знаходження - м. Київ, вул. Дениса Монастирського, 3. 

Головуючий: Т. В. Струс