ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/36808/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Бізнес Груп» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року (суддя 1-ї інстанції Царікова О.В.) в адміністративній справі №160/36808/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Бізнес Груп» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
26.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа Бізнес Груп» звернулось до суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі – відповідач-1), Державної податкової служби України (далі – відповідач-2), в якій просило суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №113213076/45806274 від 27.08.2025р. про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Бізнес Груп» (код ЄДРПОУ 45806274) № 31 від 09.06.2025 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання до ЄРПН.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області є необґрунтованим та таким, що прийняте без належного дослідження первинних документів. Позивач зазначає, що ним було надано всі необхідні підтверджуючі документи щодо здійснення господарської операції, а прийняте відповідачем рішення є необґрунтованим, оскільки не містить чітких посилань на підстави, які слугували причинами для прийняття рішення про відмову зареєструвати податкову накладну.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13213076/45806274 від 27.08.2025р. про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобов`язано Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Бізнес Груп» (код ЄДРПОУ 45806274) № 31 від 09.06.2025 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання до ЄРПН.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17А; ЄДРПОУ 44118658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Бізнес Груп» (49107, м. Дніпро, просп. Науки, буд. 74, оф. 503; ЄДРПОУ 45806274) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 500 ( п`ятсот) грн. 00 коп.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ЄДРПОУ 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Бізнес Груп» (49107, м. Дніпро, просп. Науки, буд. 74, оф. 503; ЄДРПОУ 45806274) в розмірі 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 500 ( п`ятсот) грн. 00 коп.
Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким заяву про відшкодування судових витрат задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно зменшив заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу з 10000 грн до 1000 грн. Скаржник зазначає, що таке зменшення здійснено без належного мотивування та всупереч вимогам статей 134, 139 КАС України і правовим висновкам Верховного Суду, відповідно до яких суд не вправі зменшувати витрати на правничу допомогу з власної ініціативи за відсутності належно обґрунтованого клопотання іншої сторони про їх неспівмірність. На думку апелянта, суд не врахував обсяг виконаної адвокатом роботи, складність спору щодо оскарження відмови в реєстрації податкової накладної, підготовку процесуальних документів та значення справи для позивача. Посилаючись на надані докази понесених витрат, практику Верховного Суду та принцип повного відшкодування судових витрат у разі задоволення позову. Підсумовуючи, скаржник вважає заявлену суму 10 000 грн співмірною, обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі.
Відповідачами подано відзиви на апеляційну скаргу позивача, в яких просять відмовити у її задоволенні.
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у позовній заяві позивач, зокрема, просив стягнути з відповідачів на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00грн за рахунок бюджетних асигнувань.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги №01-12/25-1 від 01.12.2025, укладений між ТОВ «Константа Бізнес Груп» та адвокатом Більцаном Костянтином Миколайовичем. Відповідно до умов договору адвокат зобов`язався надавати клієнту правову допомогу, зокрема здійснювати представництво його інтересів у Дніпропетровському окружному адміністративному суді та Третьому апеляційному адміністративному суді у справі щодо оскарження рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області №113213076/45806274 від 27.08.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №31 від 09.06.2025 та зобов`язання ДПС України зареєструвати зазначену податкову накладну.
Також до матеріалів справи долучено Додаткову угоду №1 від 03.12.2025 до зазначеного договору, якою сторони конкретизували обсяг правничої допомоги у цій справі. Зокрема, до складу послуг включено ознайомлення та аналіз первинної бухгалтерської і договірної документації, вивчення судової практики, опрацювання нормативно-правових актів, формування правової позиції, консультування клієнта, підготовку адміністративного позову, узгодження та формування пакета процесуальних документів, а також їх подання до суду. Сторони погодили, що гонорар адвоката за супровід справи у суді першої інстанції є фіксованим та становить 10000,00грн, які підлягають сплаті клієнтом не пізніше 15 календарних днів після набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі.
Крім того, на підтвердження фактичного надання правничої допомоги позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг від 05.12.2025, згідно з яким адвокатом надано, а клієнтом прийнято без зауважень послуги з правничої допомоги у цій справі. Відповідно до акта адвокатом виконано роботи з аналізу первинної документації та спірного рішення контролюючого органу (1 година), вивчення судової практики (0,5 години), опрацювання нормативно-правових актів і формування правової позиції (0,5 години), консультування клієнта (0,5 години), підготовки адміністративного позову (4 години), а також узгодження та формування пакета процесуальних документів для подання до суду (0,5 години). Загальний обсяг витраченого часу склав 7 годин. Актом також підтверджено відсутність у клієнта претензій щодо обсягу, якості та строків наданих послуг, а вартість правничої допомоги визначена сторонами у фіксованому розмірі 10 000,00грн.
Суд першої інстанції, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу та врахувавши заперечення відповідача-1, дійшов висновку про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат у сумі 10000,00грн зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт і значенням справи для сторін. З огляду на це суд визнав обґрунтованими витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн та стягнув їх пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
У постанові від 28.04.2021 у справі №640/3098/20 Верховний Суд зазначив, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи повинен надати докази щодо обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), здійснених витрат та їх вартості, яка сплачена або підлягає сплаті.
Крім того, у постанові від 07.05.2020 у справі №320/3271/19 Верховний Суд вказав, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати їх співмірність зі складністю справи, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони та іншими обставинами. Розмір витрат на правничу допомогу не повинен бути явно завищеним, а тому суд вправі обмежити суму їх відшкодування, виходячи з критерію розумної необхідності таких витрат у конкретній справі.
Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн представником позивача до матеріалів справи надано копії ордера серії АН №1829229 від 01.12.2025, договору про надання правничої допомоги №01-12/25-1 від 01.12.2025, додаткової угоди №1 від 03.12.2025 та акта приймання-передачі наданих послуг від 05.12.2025.
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 05.12.2025 адвокатом Більцаном К.М. надано правничу допомогу у справі, що включала аналіз первинних документів та спірного рішення контролюючого органу, вивчення судової практики і нормативно-правової бази, формування правової позиції, консультування клієнта, підготовку адміністративного позову та формування пакета процесуальних документів для подання до суду. Загальний обсяг витраченого часу склав 7 годин, а вартість наданих послуг визначена сторонами у фіксованому розмірі 10 000,00 грн.
Надаючи оцінку співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн критеріям, визначеним частиною п`ятою статті 134 КАС України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про їх неспівмірність складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт та значенню справи для сторони.
Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що дана справа за характером спірних правовідносин, предметом доказування та складом учасників належить до справ незначної складності, а її розгляд здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання. Крім того, спір стосується оскарження рішення комісії контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної, щодо яких на час розгляду справи вже сформована стала судова практика. При цьому сам представник позивача в апеляційній скарзі зазначав, що прийняття податковим органом аналогічних рішень щодо позивача має систематичний характер та неодноразово ставало предметом судового оскарження.
При цьому суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17, відповідно до якої відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, та не повинно перетворюватися на додаткове джерело доходу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив обсяг фактично наданих адвокатом послуг та дійшов обґрунтованого висновку про зменшення заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу до 1000,00 грн, що з урахуванням заперечень відповідачів відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та співмірності.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Бізнес Груп» залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року в адміністративній справі №160/36808/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 03 червня 2026 року. 

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак